Справа № 309/2558/19
Провадження № 2/309/1484/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

з участю секретаря судового засідання: Орос Г.Ю.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що вони з відповідачем зустрічалися у 2005 році, у 2006 році позивачка завагітніла. На початку 2006 року відповідача забрали в армію. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку ОСОБА_3 . Коли відповідач повернувся і прийшов до неї додому, однак батьки позивачки були ображені на нього і вигнали його, заборонили наближатися до позивачки та дитини. Через деякий час відповідач одружився, до неї і до дитини вже ніколи не приходив. Відповідач знав, що є біологічним батьком дитини, однак заперечував своє батьківство. У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання батьківства, та за ухвалою Хустського районного суду було проведено молекулярно-генетичну експертизу, яка показала, що батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 Матеріальної допомоги доньці відповідач не надає, відносно сплати аліментів в добровільному порядку з відповідачем домовитися не вдається. Останній постійного місця роботи не має, основний вид його доходу отримує від сезонних заробітків. Просить винести рішення, яким присудити до стягнення з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 11.05.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Її адвокат Мацола А.В., яка діє на підставі ордеру про надання правової допомоги, подала заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне. Про його батьківство відносно ОСОБА_3 він дізнався після отримання позовної заяви ОСОБА_1 про визнання його батьком та отримання висновку ДНК експертизи. До цього часу позивачка ніяким чином не повідомляла його про доньку.

Твердження про його усвідомленість та відмови від сплати аліментів є видуманими та голослівними. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Жодних доказів повідомлення позивачкою про існування доньки суду не надано (лист і т.п.). Крім того, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів по справі №309/1306/18 залишено без розгляду за заявою адвоката позивачки. Отже, дата 11.05.2018 року, з якої позивач просить стягувати аліменти за минулий час є необґрунтованою та не відповідає нормам Сімейного кодексу.

Крім того, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 вбачається, що батьком дитини записаний ОСОБА_5 . Тому, станом на сьогоднішній день відповідач не являється батьком дитини ОСОБА_4 . Позивачка ОСОБА_1 до сих пір не виконала рішення Хустського районного суду у справі №309/1306/18 від 24.04.2019 року та не звернулась до відповідних органів реєстрації актів цивільного стану з метою внесення змін до актового запису №29 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши у графі «батько» - ОСОБА_2 . На даний час між позивачкою та ним не може бути жодних правовідносин, оскільки після внесення змін у свідоцтво про народження дитини та надання його як доказу, позивачка вправі звернутись з позовом про стягнення аліментів. Відносно матеріального становище відповідач зазначає, що на його утриманні перебувають дружина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Постійного місця роботи та доходу він не має, періодичну працює по найму, розмір доходу отримує незначний і нестабільний. Відповідно до медичної картки амбулаторного хворого він має набутий діагноз «хронічна бронхіальна астма» та повинен мінімум два рази в рік проходити медичне обстеження та щомісячно купувати лікарські засоби (спреї), що обходиться близько 800 грн. Задоволення позову у повному обсязі поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. Просить відмовити у позові у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зустрічалися та планували одруження. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 .

У зв`язку з невизнанням ОСОБА_2 себе батьком дитини позивачка звернулася до Хустського районного суду з позовом про визнання батьківства. Рішенням суду від 24.04.2019 року позов задоволено та визнано ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внесено зміни до актового запису №29 про народження ОСОБА_4 , зареєстрований виконкомом Монастирецької сільської ради від 02.10.2006 року, зазначивши у графі батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_1 а.с. 8/.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років у розмірі: з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Відповідач зобов`язання по утриманню доньки належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач працює та отримує дохід від сезонних заробітків, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно поданих відповідачем доказів у нього наступний склад сім`ї: дружина ОСОБА_6 , діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Дружина ніде не працює, є домогосподаркою. ОСОБА_2 хворіє на бронхіальну астму. За твердженнями останнього постійного місця роботи він не має, періодично працює по найму, розмір його доходу є нестабільним та незначним /а.с.28-34/.

Однак, суду не надано доказів перебування дружини та дітей на утриманні відповідача, відсутністю доходу у дружини відповідача ОСОБА_6 , а також того, що відповідач несе витрати на лікування у зв`язку з хворобою бронхіальна астма, що впливає на його матеріальне становище.

Відносно твердження ОСОБА_2 про те, що він не являється батьком дитини ОСОБА_3 , оскільки юридично зміни в актовий запис про народження дитини не внесено, батьком дитини його не вказано, спростовано в судовому засіданні, оскільки відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Хустським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області від 04.10.2019 року дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у графі «батько» записано ОСОБА_2 /а.с. 41/.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своїй доньці, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для її належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 слід щомісячно стягувати на користь позивача - ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 2000 /дві тисячі/ гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідач, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відносно прохання позивача присудити до стягнення аліменти за минулий час, а саме з 11.05.2018 року, то таке не підлягає до задоволення з таких підстав. Позивачем не надано доказів того, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача ОСОБА_2 і останній ухилявся від їх сплати. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на доньку було залишено без розгляду за заявою позивача. Інших доказів вжиття позивачкою заходів щодо стягнення з відповідача аліментів суду не надано, а тому аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, а саме з 14.08.2019 року.

Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768, 40 гривень.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 81, 247, 274, 277, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 181 ч. 3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2000 /дві тисячі/ гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави - 768, 40 гривень судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.