13.09.2019 ЄУН 337/959/19
Провадження № 4-с/337/29/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09. 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі : головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря - Шаповалової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бекарюка Максима Олександровича, про оскарження постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 року в провадження Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшла вказана скарга, в якій скаржник просить визнати протиправною постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Бекарюка М.О. при примусовому виконані виконавчого листа № 2-1886, виданого 11.08.2008 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та оголошеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі на боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виникнення заборгованості зі сплати аліментів з 22.07.2008 року по 16.12.2018 року по виконавчому провадженню №12307503 за виконавчим листом №2-1886 виданого Хортицьким районним судом м.Запоріжжя 11.08.2008 року. Вважає, що державним виконавцем не здійснено всіх необхідних дій для виконання рішення суду.

19.03.2019 року ухвалою судді було відкрито провадження за скаргою, розгляд справи призначено у судовому засіданні.

У судове засідання учасники провадження не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність, державний виконавець причину неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

У відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1886 від 11.08.2008 року виданого Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходи), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, було відкрито у Шевченківському відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. 13.04.2009 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження.

16.12.2018 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Бекарюк М.О., було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі на боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виникнення заборгованості зі сплати аліментів з 22.07.2008 року по 16.12.2018 року по виконавчому провадженню №12307503 за виконавчим листом №2-1886 виданого Хортицьким районним судом м.Запоріжжя 11.08.2008 року.

Державним виконавцем зроблено розрахунок заборгованості по аліментам за період з 22.07.2008 року по 16.12.2018 в сумі 123421,89 грн.

16.12.2018 р. державним виконавцем Шевченкіського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Бекарюком М.О. винесено постанову ВП № 12307503 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Неправомірність державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя при виконанні виконавчого провадження ВП №12307503 з примусового виконання виконавчого листа №2-1886 виданого 11.08.2008 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя полягає у наступному.

Відповідно до ч. 9 сі. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (з 06.02.2018 року зі змінами від 03.07.2018 року, що набрали чинності 28.08.2018 року) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення-заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Тобто державний виконавець при винесенні оскаржувальних постанов повинен був застосовувати в розрахунку заборгованість, починаючи з 06.02.2018 року.

Відповідно до сі. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, зміни в законодавстві визначені у ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» можуть бути застосовані до тих випадків, які будуть виникати після 06.02.2018 року. На заборгованість по сплаті аліментів, яка існувала у боржника до 06.02.2018 року її розмір та тривалість накопичення вказана новація законодавства не розповсюджується. Ця раніше вже існуюча заборгованість не може впливати і враховуватись при визначенні штрафних санкцій у майбутньому на заборгованість, яка виникне після 06.02.2018 року.

Постанови про встановлення обмежень від 16.12.2018 року винесені в рамках виконавчою провадження № 12307503 за наявну заборгованість по сплаті аліментів за період до 28.08.2018 року, та станом на 16.12.2018 року відповідно до ті. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (ред. 06.02.2018 року зі змінами від 03.07.2018 року, що набрали чинності 28.08.2018 року) є незаконною.

На заяву ОСОБА_1 державним виконавцем надано відповідь від 29.08.2019 року за змістом якої, задовольнити заяву про скасування постанов державного виконавця від 16.12.2018 року не вбачається можливим, оскільки наявна заборгованість після відкриття виконавчого провадження.

Боржником оплачено суму заборгованості по аліментам за період з 01.02.2018 року по 16.12.2018 року на суму 16000 грн., що підтверджується квитанцією № 6 від 22.03.2019 року, на суму 5646 гри., квитанцією № 0.0..1. За період з 16.12.2018 року по 31.03.2019 року сплачено аліменти на загальну суму 8093 грн., квитанція № 0.0..1. За період з 01.04.2019 по 31.05.2019 року сплачено аліменти па загальну суму 5121 грн.

За таких обставин, заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, яка може бути підставою для дії постанов визначених ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», відсутня.

Заборгованість, на підставі якої, державним виконавцем може бути накладено штрафи та будь-які обмеження за цією статтею, може обраховуватись лише з дня набрання чинності відповідних змін.

З урахуванням того, що відповідні зміни до частини дев`ятої статті 71 закону були внесені відповідно до Закону № 2234-УПІ від 07.12.2017. набрали сили 06.02.2018 року, розраховувати заборгованість, що може бути підставою для накладення штрафів, будь- яких обмежень, державний виконавець може інше з дня набрання відповідними змінами сили. Тому заборгованість до 06.02.2018 року не може бути підставою для прийняття постанов визначених ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та за заборгованістю яка була до 06.02.2018 року із відповідними змінами станом па 28.08.2018 року може застосуватись санкції в редакції що діяла до набрання сили відповідними змінами.

Керуючись ст.ст.4 -10, 12,13, 76-81, 83,89, 258-261,255 ч.1 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити

Визнати протиправною постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Бекарюка М.О. при примусовому виконані виконавчого листа № 2-1886, виданого 11.08.2008 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та оголошеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі на боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виникнення заборгованості зі сплати аліментів з 22.07.2008 року по 16.12.2018 року по виконавчому провадженню №12307503 за виконавчим листом №2-1886 виданого Хортицьким районним судом м.Запоріжжя 11.08.2008 року.

Повний текст виготовлений 17.09.2019 року. Текст ухвали надіслати учасникам провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту .

Суддя Л.Г. Салтан