Справа № 447/1236/18 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/811/1663/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретаря: Симця В.І.

за участю: ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Поронюка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх" про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що з 10 серпня 2011 року він працював оператором механізованих та автоматизованих складів в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх". На зазначеній посаді він працював сім років (до моменту звільнення), службові обов`язки, передбачені трудовим договором, виконував сумлінно. За вищевказаний строк, до 12.03.2018, з боку відповідача не було жодних зауважень відносно виконання ним трудових обов`язків чи порушення трудової дисципліни. В нетверезому стані на робочому місці він ніколи не перебував.

12.03.2018 на думку ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх» він з`явився на роботі в нетверезому стані. 23 березня 2018 року Первинний профспілковий комітет ТзОВ "Леоні Ваерінг Системе УА Гмбх" (членом якого він є), розглянувши подання № 68 від 15 березня 2018 року про надання згоди на розірвання із ним трудового договору, правильно дійшов до висновку, що жодних підстав для його звільнення згідно п.7 ст.40 КЗпП України не існує, а з боку керівника складу ОСОБА_3 . є упереджене ставлення до працівників у зв`язку з їхньою профспілковою приналежністю, та прийняв рішення про відмову в наданні згоди на його звільнення, що підтверджується копією відповідного заперечення (додатку до протоколу засідання) № 8 від 26.03.2018.

Проте 17 квітня 2018 року його було звільнено з вищевказаної посади, відповідно до наказу № 262/ос від 17 квітня 2018 року, з формулюванням «за появу на роботі у нетверезому стані, згідно п.7 ст.40 КЗпП України». Підставою звільнення, згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України, на думку ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх», зазначеною у відповідному наказі № 262/ос від 17.04.2018, є нібито його поява на робочому місці у нетверезому стані, яка зафіксована в Акті медичною огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння № 6 від 12.03.2018 та у висновку Стрийської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 30 від 12.03.2018, однак це не відповідає дійсним обставинам справи.

12 березня 2018 року він мав працювати у другу зміну, а безпосередньо перед виїздом на роботу у нього суттєво погіршився стан здоров`я, а саме: піднявся кров`яний тиск, оскільки він страждає артеріальною гіпертензією, що підтверджується копією виписки № 2063 із його медичної карти. Для того щоб полегшити свій стан, він прийняв рекомедовані лікуючим лікарем 40 крапель Корвалолу і 40 крапель Барбовалу. По прибутті на роботу, відповідно до посадових інструкції, він відвідав медичний пункт на підприємстві, щоб пройти освідчення на алкоголь, а також поскаржився на стан здоров`я, оскільки після вжиття ліків його стан не покращився, а згодом у Стрийській районній лікарні в нього було виявлено один з діагнозів артеріальної гіпертензії - «гіпертонічний криз».

Медична сестра, яка надавала йому допомогу в медичному пункті підприємства, з огляду на те, що стан його самопочуття лише погіршувався, прийняла правильне рішення викликати швидку медичну допомогу для його наступної госпіталізації. Таким чином, факт зазначеного різкого погіршення його стану здоров`я та поганого самопочуття є незаперечним, і на думку працівника медичного пункту підприємства, таким що вимагав негайного реагування та надання невідкладної медичної допомоги, внаслідок чого він не міг приступити до роботи та належним чином її виконувати і не пов`язаний з вживанням алкогольних напоїв.

Крім цього, представники ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх», які супроводжували його до медичного закладу, наполягли на проведенні в Стрийській центральній районній лікарні медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, шляхом застосування алкотестера, однак жодних біологічних матеріалів у нього не відбиралося.

Таким чином, не зважаючи на надану медичну допомогу, його було госпіталізовано у Стрийську центральну районну лікарню, де він і перебував на стаціонарпому лікуванні починаючи з 12 березня 2018 року по 23 березня 2018 року. Відповідно до виписки № 2063 виставлено діагноз: гіпертонічна хвороба II ст., гіпертонічний криз. Після виписки, він продовжив лікування та перебував на лікуванні по 16 квітня 2018 року включно. Отже вищевказаними діями ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх» порушено його законні права та інтереси у сфері трудових відносин.

Крім того, внаслідок незаконного звільнення з роботи він був позбавлений засобів до існування, що завдало йому моральних та психічних страждань, погіршився його емоційний та психологічний стан, він був позбавлений роботи та матеріального забезпечення чим порушені його нормальні життєві зв`язки. Він змушений не тільки захищати своє право в суді, але і відшукувати можливості свого матеріального забезпечення, що завдало йому моральної шкоди у розмірі 10 000 грн, у зв"язку з чим просив скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх» № 262/ос від 17 квітня 2018 року в частині його звільнення з роботи, згідно п.7 ст.40 КЗпП України, поновити його на роботі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх» на посаді оператора механізованих та автоматизованих складів, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Леоні Ваерінг Системс У А Гмбх» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 90517,50 грн, моральну шкоди в розмірі 10 000 грн та судові витрати.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 05 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леоні Ваерінг Системе УА Гмбх» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що Акт медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння № 6 від 12.03.2018, складений фельдшером ОСОБА_4 не є належним доказом, який би підтверджував факт перебування ОСОБА_2 у нетверезому стані, оскільки обстеження проводилось особою, яка не є фахівцем в даній галузі медицини. Вважає, що Висновок щодо результатів медичного огляду № 30 від 12.03.2018, складений лікарями Стрийської центральної районної лікарні, є також неналежним доказом у даній справі, оскільки обстеження позивача проводилось відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, яка регулює лише порядок обстеження водіїв. Вказує, що в інших випадках, які потребують встановлення наявності стану сп`яніння, необхідно застосовувати Тимчасову інструкцію про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння, яку затверджено заступником Міністра МОЗ СРСР від 01.09.1988 № 06-14/33-14. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Представник відповідача Поронюк І . Б. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін, покликаючись на доводи, викладені у відзиві на скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Відповідно до п. 7 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 09.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», можуть бути звільнені з роботи працівники за п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_2 працював на ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх» з 11 серпня 2011 року по 17 квітня 2018 року на посаді оператора механізованих та автоматизованих складів. 12.03.2018 ОСОБА_2 прийшов на роботу та згідно з інструкцією фельдшером ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх» ОСОБА_4 було проведено медичний огляд щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , в результаті чого було встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом № 6 медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння від 12.03.2018 (а.с.38).

З метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 та у зв`язку із скаргами на погане самопочуття (головний біль, головокружіння, підвищений тиск) його було направлено до Стрийської центральної районної лікарні.

За результатами огляду позивача в Стрийській центральній районній лікарні було складено акт медичного огляду № 30 від 12.03.2018, на підставі якого видано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.03.2018, яким повторно встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 40, 41).

Згідно з п.6 Тимчасової інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння, затвердженої Міністерством охорони здоров`я СРСР від 01.09.1988 № 06-14/33-14 (далі -Тимчасова інструкція), лікар (фельдшер), що робить освідування, складає протокол медичного освідування, в якому детально викладаються відомості про зовнішній вигляд обстежуваного, його поведінка, емоційний фон, вегетативно-судинні реакції, стан рухомої сфери. При цьому відмічаються скарги обстежуваного, його суб`єктивна оцінка стану. Крім цього, при оцінці стану необхідно відмітити присутність чи відсутність запаху алкоголю з порожнини рота і вказати результати досліджень.

Акт Стрийської центральної районної лікарні №30 медичного огляду відповідає вимогам Тимчасової інструкції, зокрема в акті зазначено, що в ОСОБА_2 порушена рухома сфера, хода хитка та присутній запах алкоголю з порожнини рота, встановлено показник алкогольного сп`яніння, вказано про зовнішній вигляд позивача.

Згідно з п.8 зазначеної Тимчасової інструкції у випадку сумнівної картини алкогольного сп`яніння необхідно робити не менше двох біологічних реакцій на алкоголь, піддавати аналізу різні біологічні середовища; у випадках дослідження видихуваного повітря чи слюни проводити їх повторне дослідження через 20-30 хв. після першого. Проте, як убачається з матеріалів справи, лікарями Стрийської центральної районної лікарні не встановлено необхідність повторного дослідження.

Свідок ОСОБА_4 - фельдшер ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх» в судовому засідання першої інстанції підтвердила стан алкогольного сп`яніння позивача, а також те, що вона пройшла спеціальну підготовку і має право проводити огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність у рішенні первинної профспілкової організації про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору правового обґрунтування такої відмови, тому відповідач мав право звільнити позивача без згоди профспілкового органу.

Ураховуючи, що перебування 12.03.2018 ОСОБА_2 на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння підтверджено актом № 6 медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння від 12.03.2018, складеного фельдшером ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх» ОСОБА_4 , висновком Стрийської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.03.2018, поясненнями свідка, допитаного в судовому засіданні, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що звільнення позивача було проведено відповідно до вимог трудового законодавства.

За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 09.09.2019

Головуючий

Судді