Дата документу 29.01.2019 Справа № 332/1766/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 332/1766/17

Провадження №22-ц/807/491/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Бєлки В.Ю., Дашковської А.В.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,

учасники справи:

представник відповідача (за первісним позовом) ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представник відповідача (за зустрічним позовом) ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4

на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2018 року про забезпечення позову в складі судді Федоренка О.І.

в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виселення,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвська Людмила Борисівна про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування завданих збитків,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виселення.

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвська Л.Б., про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування завданих збитків.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, і належить на праві власності ОСОБА_3.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 07 серпня 2018 року ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2018 року про забезпечення позову скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

08 серпня 2018 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив залишити без розгляду його заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2018 року заяву ОСОБА_1 про накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_3, залишено без розгляду.

08 серпня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій відносно квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що належить на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2, виданого Жовтневою районною адміністрацією від 27.9.2006 року, ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, країна громадянства: Україна.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_1 в січні 2018 року подав зустрічний позов, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку (АДРЕСА_8) від 06.06.2012 року, стягнути з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування завданих збитків 214 216, 00 грн., які ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу житлового будинку (АДРЕСА_8) від 06.06.2012 року.

З часу пред'явлення зустрічного позову ОСОБА_3 не вчинила жодної дії по сплаті ОСОБА_1 суми (навіть часткової) в розмірі 214 216, 00 грн. за безпідставно передані їй зазначені кошти, так як спірний житловий будинок, де він проживає зі своєю родиною, на теперішній час витребувано з його власності. Бездіяльність ОСОБА_3 по неповерненню йому переданих коштів свідчить, що існує реальна загроза можливості невиконання рішення суду у разі задоволення позову. Зазначає, що ОСОБА_3 неодноразово йому повідомляла, що вона має намір продати належну їй квартиру. ОСОБА_1 іншої власності не має , через що незабезпечення можливості повернення ОСОБА_3 безпідставно отриманої від нього суми за проданий спірний будинок, який в подальшому було витребувано з його власності та щодо якого на теперішній час заявляються вимоги про його виселення, спричинить те, що він, його дружина та дві доньки, залишаться без житла.

Зазначає, що згідно з довідкою про вартість квартири ТОВ «Укрспецекспертиза» за № 30/06/2018 від 12.06.2018 року вартість квартири АДРЕСА_4 станом на 12.06.2018 року становить 212 000, 00 грн., тому забезпечення позову відповідає принципу співмірності.

Також відсутня можливість спричинення збитків ОСОБА_3 вжитим заходом забезпечення, оскільки вимоги про стягнення з неї суми в розмірні 214 216, 00 грн. є фактично безспірними й обґрунтованими доказами. Крім того, ОСОБА_1 має постійне місце роботи, місце реєстрації, через що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення позову.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно проводити будь-які реєстраційні дії, пов'язані з державною реєстрацією виникнення, переходу, припинення речових прав, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що належить на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2, виданого 27.09.2006 року Жовтневою районною адміністрацією, ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, країна громадянства: Україна, місце реєстрації: АДРЕСА_3.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає наступне. Заява про забезпечення позову не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення та не відповідає вимогам ст.. 151 ЦПК України. Довідка про вартість квартири, складена суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Укрспецекспертиза» 12.06.2018 року, не відповідає вимогам, які пред'являються до звітів про оцінку майна, а отже не є звітом про оцінку майна в розумінні ст.. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а тому не може вважатися допустимим доказом по справі. Суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що підстави для зустрічного забезпечення позову відсутні. Суд повинен був врахувати, що в первинному позові заявлені вимоги про виселення заявника ОСОБА_1 та членів його сім'ї, а отже, при їх задоволенні фактичне місце проживання заявника зміниться і ймовірно стане невідомим. Також суд не врахував майновий стан ОСОБА_1

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвська Л.Б., про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування завданих збитків.

Предметом позову є стягнення грошової суми в розмірі 214 216, 00 грн., сплаченої ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу квартири, укладеного 06.06.2012 року між ним та ОСОБА_3, про розірвання якого також ставить питання.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_5 належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 27.09.2006 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією (т.1, а.с. 56).

Згідно з довідкою ТОВ «Укрспецекспертиза» № 30/06/2018 від 12.06.2018 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 станом на 12.06.2018 року становить 212 000, 00 грн. ТОВ «Укрспецекспертиза» має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 37/17 від 27.01.2017 року, виданий Фондом державного майна України, строк дії якого з 27.01.2017 р. по 27.01.2020 р. Оцінка проведена Чистяковою Л.І., яка має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача серія МФ №5918 від 05.04.2008 року та посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача серія МФ № 370-ПК від 19.02.2018 р. (т.1, а.с. 174-177).

Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_13, ринкова вартість квартири АДРЕСА_7 станом на 03.08.2018 року становить 399 346, 00 грн. ФОП ОСОБА_13 діє на підставі Сертифікату суб'єкта оціночної діяльності № 832/16 від 25.10.2016 р., виданого ФДМУ, термін дії до 25.10.2019 р., Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача № 6055 від 29.05.2008 р., Свідоцтва про підвищення кваліфікації МФ № 253-ПК від 14.04.2017 р., Свідоцтва про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності № 10588 від 03.09.2013 р. (т.1, а.с. 209-221).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2,3 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За роз'ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення права і законних інтересів інших осіб.

Юридично закріплене право власності надає можливість власнику самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану чи призначення тощо (наприклад, продати, подарувати, передати за заповітом майно).

ОСОБА_3, будучи власником нерухомого майна, у будь-який час може розпорядитися належною їй власністю, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Встановивши, що між сторонами існує майновий спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову, з'ясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, яке є необхідними для забезпечення ефективного поновлення оспорюваних прав ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Твердження апеляційної скарги про те, що суд протиправно не застосував заходи зустрічного забезпечення є безпідставними.

Відповідно до частини сьомої статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи наведене правило процесуального Закону суд має право, втім він не зобов'язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов'язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Жодна з наведених обставин ані судом першої інстанції ані судом апеляційної інстанції не була встановлена, з огляду на що доводи апелянта апеляційний суд визнає необґрунтованими та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зустрічного забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду та не дають підстав для встановлення порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2018 року про забезпечення позову в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка