Провадження №2/225/1120/2019
Справа №225/5907/19
11 грудня 2019 року м.Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Качаленка Є.В.,
за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила наступне.
Позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на вказане житло вона набула на підставі договору купівлі продажу будинку, укладеного 09.09.2016 року. Як з`ясувалось пізніше у будинку крім неї зареєстрований колишній власник - відповідач ОСОБА_2 Збереження реєстрації за відповідачем перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у зв`язку з цим вона змушена звернутись до суду із зазначеним позовом.
Позивач просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про причини неявки суд не інформував.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно - правовими актами.
У відповідності до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно положень ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
Права власника житлового будинку також визначені ст.383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Судом встановлено, що відповідно копії договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області 09.09.2016 року, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Зазначений будинок позивач придбала у відповідача ОСОБА_2 (а.с.8)
Згідно довідки про склад сім`ї №1065 від 28.07.2019 року в будинку АДРЕСА_1 , окрім позивача та членів її сім`ї, зареєстрована відповідач ОСОБА_2 (а.с.10)
Відповідно до акту вуличного комітету складеного 06.09.2019 року, відповідач ОСОБА_2 з часу продажу будинку, а саме з 09.09.2016 року. за місцем реєстрації АДРЕСА_1 не проживає, особисті речі в будинку відсутні (а.с.11)
Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 71 ЖК України особа, яка понад шість місяців без поважних причин відсутня за місцем проживання, втрачає право користування жилим приміщенням. Згідно ж положень ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з 2016 року, тобто понад шість місяців.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача ОСОБА_1 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що вона, як власник житлового будинку, позбавлена можливості у повній мірі використовувати своє право власності, у зв`язку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача, яка понад шість місяців не проживає за вказаною адресою.
Відтак, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду позивачем подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є.В. Качаленко