Провадження №2-о/428/120/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Сєверодонецький міський суд

Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєверодонецька цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту родинних відносин між чоловіком та дружиною, заінтересована особа УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Судом з власної ініціативи ставиться питання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти закриття провадження у справі.

Представник заінтересованої особи УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Крім того, частиною другою зазначеної статті визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження, зокрема родинних відносин між фізичними особами.

Установлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами має важливе значення в цивільному і сімейному праві. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв'язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв'язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

З огляду на вищенаведене, варто зауважити, що шлюбні стосунки не є родинними. Крім того, в листі ВСУ «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що дружина чи чоловік також мають право на спадкування у разі смерті одного з подружжя, однак такі члени сім'ї не перебувають у кровному спорідненні. Встановлення факту родинних відносин між такими особами чинним законодавством не передбачено. Для них може мати правове значення встановлення факту реєстрації шлюбу чи факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу у відповідних випадках. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами, а не між чоловіком та дружиною.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних прав, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у зазначеній цивільній справі з огляду на те, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255-256, 260 , 352-355 ЦПК України , суд -

ухвалив:

Закрити провадження у цивільній справі №428/15017/18 (провадження №2-0/428/975/2018) за заявою ОСОБА_1 (24.10.1950р.н., і.н. НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серія ЕК №155811) про встановлення факту, що має юридичне значення встановлення факту родинних відносин між чоловіком та дружиною, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (, місце знаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9).

Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя