Справа № 209/1838/19
Провадження № 6/209/232/19
У Х В А Л А

"16" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Лобарчук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Золотих Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ч.2 ст. 432 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ч.2 ст. 432 ЦПК України.

На обґрунтування заяви зазначає, що судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.07.2019 року з нього, ОСОБА_1 , було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29.05.2019 року до досягнення повноліття дитини. Однак зазначає, що з погіршенням відносин між ним стягувачем та початком процесу розлучення, діти проживають разом з ним і знаходяться у нього на вихованні та повному матеріальному утриманні. Стягувач ОСОБА_2 будь-якої участі у утриманні неповнолітніх дітей не приймає, тому стягнення аліментів на її користь для утримання дітей, суперечить правовим нормам.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що 03.07.2019 року судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.07.2019 року з ОСОБА_1 , було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29.05.2019 року до досягнення повноліття дитини. А також стягнуто з боржника на користь держави судовий збір в сумі 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 копійок.

Звертаючись до суду із заявою, заявник зазначає, що виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що у нього відсутній обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки діти постійно проживають з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на повному утриманні батька, а відтак у заявника не виникають аліментні зобов`язання стосовно своїх дітей.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно Інформаційного листа Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звертає увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Крім цього, згідно ч. 7, 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Дослідивши заяву, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, скільки заявник має звернутися до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 170, 260, 261, 353, 432 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ч.2 ст. 432 ЦПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Лобарчук