Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 569/16726/15-ц

провадження № 61-24762св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

третя особа - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Січова Тамара Іларіївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року

у складі судді Бучко Т. М. та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2017 рокуу складі колегії суддів: Ковальчук Н. М.,

Хилевича С. В., Шеремет А. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Січова Т. І., про визнання правочину недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6 . На час відкриття спадщини вона проживала із спадкодавцем та вважається такою, що прийняла спадщину.

З лютого 2012 року вона хворіє та є інвалідом І групи, лежача, потребує сторонньої допомоги.

Зазначала, що у матеріалах спадкової справи наявна заява від її імені про відмову від частки у спільному майні подружжя та від обов`язкової частки

у спадщини, яка підписана іншою особою, хоча вона грамотна, писемна та може підписатися самостійно.

В квітні 2014 року її син ОСОБА_2 разом з приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області

Січовою Т. І. приїздили до неї додому, де знайомий сина ОСОБА_7 підписував якісь документи.

Зазначала, що заяву про відмову від прийняття спадщини нотаріусу вона не подавала і з цією метою до нотаріуса не зверталася. Заяву вона не підписувала належним чином, а отже, вона є недійсною. Нотаріус текст заяви їй не зачитувала, про що свідчить відсутність такої відмітки в тексті заяви.

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсною заяву про відмову від прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня

2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що нотаріусом дотримано вимоги чинного законодавства на вчинення вказаного правочину, а саме: належним чином встановлено особу ОСОБА_1 та особу, яка підписала за неї заяву, з`ясовано її дійсне волевиявлення на вчинення оспорюваного правочину, перевірено дієздатність спадкоємця, дотримана форма заяви про відмову від прийняття спадщини, тому позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, дійшов правильного висновку про те, що позивач особисто подала спірну заяву нотаріусу за місцем свого проживання. Нотаріусом дотримано вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Цивільного кодексу України, тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неповно встановили необхідні для правильного вирішення справи обставини, не врахували та не надали оцінки тому, що вона могла особисто поставити свій підпис на оспорюваному документі.

Вважає, що в судді нею було доведено те, що вона читати самостійно не може, у зв`язку із станом здоров`я, проте це не позбавляє її можливості підписати документ, який їй прочитали.

Зазначає, що заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття реєструється у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день її надходження. Така реєстрація можлива лише за місцем знаходження Книги обліку і реєстрації спадкових справ, тобто за робочим місцем нотаріуса, а не у неї вдома.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 22 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасниками справи не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до свідоцтва про смерть від 22 листопада 2013 року

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_6 .

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений 23 січня 2003 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округуРівненської області Січовою Т. І., в якому заповів належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 та належний йому на праві власності гараж

АДРЕСА_2 своєму сину ОСОБА_2 , а грошові вклади в Ощадному

банку - своїм внукам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

09 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Січової Т. І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 .

На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Січовою Т. І. була заведена спадкова справа № 10/2014, про що внесено відомості до Спадкового реєстру, книги обліку і реєстрації спадкових справ та алфавітної книги обліку спадкових справ. У заяві відповідач ОСОБА_2 повідомив про коло спадкоємців за заповітом та наявність спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині - ОСОБА_1 .

В матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_1

від 09 квітня 2014 року про відмову від частки у спільному майні подружжя та від обов`язкової частки у спадщині після смерті її чоловіка, на яку вона має право відповідно до статті 1241 ЦК України як непрацездатна дружина померлого. Заява у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 підписана ОСОБА_7 в присутності приватного нотаріуса Січової Т. І.

за адресою місця проживання позивача.

На виклик ОСОБА_2 приватний нотаріус Січова Т. І. здійснила виїзд

за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою:

АДРЕСА_1 , що підтверджується записами

в Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса

(а.с. 85-87).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Звертаючись до суду з позовом про визнання правочину недійсним, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тим, що не вчиняла жодних дій, які свідчили б про її намір відмовитись від своєї частки в спадщині, заява від 09 квітня 2014 року про відмову від цієї частки в спадщині нею особисто не підписувалась, нотаріус такої заяви їй не зачитував, а тому цей правочин у відповідності з вимогами 215 ЦК України, є недійсним.

Відповідно до вимог статті 215 ЦК Українипідставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою

статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

За вимогами статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із частиною першою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до частин другої та третьої глави 1 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 02 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок) нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу.

Якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке

є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями.

Запис про вчинення нотаріальної дії поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке

є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, заноситься до Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса за межі державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву чи робочого місця (контори) приватного нотаріуса згідно з додатком 14 до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України

від 22 грудня 2010 року № 3253/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613 (із змінами).

Судами встановлено, що на виклик ОСОБА_2 приватний нотаріус

Січова Т. І. здійснила виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується записами в Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса (а.с. 85-87).

ОСОБА_1 заяву про відмову від прийняття спадщини подала нотаріусу особисто, тому засвідчення справжності її підпису на такій заяві не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише

у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до пункту 3.3 глави 10 розділу ІІ Порядку, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається.

Згідно з пунктом 3.4 вказаного Порядку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса.

Справжність підпису спадкоємця на таких заявах має бути нотаріально засвідчена у випадку, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою (пункт 3.5 Порядку ).

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що нотаріусом дотримано вимоги чинного законодавства на вчинення вказаного правочину, а саме: належним чином встановлено особу ОСОБА_1 та особу, яка підписала за неї заяву, з`ясовано її дійсне волевиявлення на вчинення оспорюваного правочину, перевірено дієздатність спадкоємця, дотримана форма заяви про відмову від прийняття спадщини та зроблено відповідний запис у Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням, яке

є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку

і реєстрації спадкових справ у день її надходження, і що така реєстрація можлива лише за місцем знаходження Книги обліку і реєстрації спадкових справ, тобто за робочим місцем нотаріуса, а не у неї вдома не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи. Відповідно до Книги обліку і реєстрації спадкових справ приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Січової Т. І. зроблено відповідний запис від 09 квітня 2014 року (а.с. 91).

Інші доводи касаційної скарги були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк