печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар Габрись О.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Решетнікова Світлана Іванівна

державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 р. відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив виконавчий лист № 757/28347/17-ц, виданий 13.08.2018 року Печерським районним судом м. Києва про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 1 / 12 частину № 15 в будинку АДРЕСА_1 та 1 / 12 частину квартири АДРЕСА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що внаслідок витребування нерухомого майна здійснюється зміна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про власника нерухомого майна, яка регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та передбачає, що зміна відбувається лише за заявою заінтересованої особи, а саме ОСОБА_1 , яка є стягувачем у виконавчому провадженні.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 доводи заяви підтримав.

Стягувач ОСОБА_1 заперечила щодо задоволення заяви, вказавши на її необґрунтованість.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, що в розумінні ч. 3 ст. 432 ЦПК України не є перешкодою розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням суду від 21 лютого 2018 року витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 1 / 12 частину квартири АДРЕСА_3 та 1 / 12 частини квартири АДРЕСА_2 відповідно до положень статті 387 ЦК України.

Рішення суду про витребування майна вимагає внесення змін в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про власника нерухомого майна, яка регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) та передбачає, що зміна відбувається лише за заявою заінтересованої особи.

Так, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулюється відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав (ч. 1 ст. 1).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, п. 1 ч. ст. 2 Закону.

Статтею 3 Закону визначено засади державної реєстрації прав, так в п. 2 ч. 1 даної статті вказано, що державна реєстрації прав у Державному реєстрі прав є обов`язковою.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до абз. 4 ч. 5 ст. 3 Закону державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п`ятим цієї частини

Державна реєстрація прав проводиться після отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв (п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону).

Заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством (ст. 20 Закону).

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ч. 2 ст. 26 Закону).

Однією із підстав для реєстрації права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п. 9 ч. 1 ст. 29 Закону).

Заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав (п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону).

Отже, заявником щодо реєстрації права набуття права власності на спірне нерухоме майна є стягувач ОСОБА_1 , а заявником щодо припинення права власності на це майно є боржник ОСОБА_2 .

Таким чином, сторони у справі вправі самі реалізувати права щодо реєстрації як набуття, так і припинення права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

На даний час рішення суду не виконане.

Враховуючи, відсутність обставин, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Доводи представника відповідача, що ОСОБА_2 звертався до державного реєстратора з приводу добровільного виконання рішення суду щодо витребування майна, у зв`язку з чим йому рішенням від 3 вересня 2019 року у цьому відмовлено, оскільки така заява подана неналежною особою, суд відхиляє, враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону. При цьому, відповідач не позбавлений права оскаржити вказане рішення в судовому порядку, не ставлячи питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 259-261, 354, 355, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.В.Батрин