Дата документу 03.12.2019 Справа № 319/463/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 319/463/19 Головуючий у 1 інстанції: Мальований В.О.
№ 22-ц/807/3325/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.

секретар: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що його мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті матері з нею проживав його батько ОСОБА_3 , що фактично прийняв спадщину, та який також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його мати з 1957 року являлася членом колгоспу «Дружба», який знаходився на території Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, про що свідчить запис у трудовій книжці колгоспника № 77.

Відповідно до протоколу від 25 грудня 1977 року №16 за рішенням Куйбишевського міжгосподарського підприємства з виробництва продуктів птахівництва на роботу в цех №2 було направлено 46 осіб, серед яких під №18 була і його мати ОСОБА_4 . За дане рішення голосували всі члени правління колгоспу.

Направлення на роботу членів колгоспу передбачалося і постановою Ради Міністрів СРСР від 13.05.1976 №323 «Про обчислення трудового стажу колгоспників, які перейшли на постійну роботу в міжгосподарські підприємства і організації», відповідно до абз.2 п.1 якої в трудовий стаж для призначення пенсії зараховується час роботи в колгоспі членам колгоспів, направлених за їх згодою за рішенням правління колгоспу на постійну роботу в міжгосподарські підприємства та організації. При цьому в стаж, який дає право на пенсію по старості час роботи в колгоспі зараховується за умови, якщо їх робота в міжгосподарських підприємствах і організаціях продовжувалася не менше 5 років.

Згідно зі ст. 15 Закону СРСР «Про пенсії та допомоги членам колгоспів" від 15.06.1964, в стаж роботи при призначенні пенсій зараховуються: робота в якості члена колгоспу, робота в якості робочого або службової особи, служби в складі Збройних сил СРСР і перебування в партизанських підрозділах, а також інші періоди, які підлягають і зарахуванню в стаж роботи при призначенні пенсій по Закону про державні пенсії.

ОСОБА_2 вийшла на пенсію у 1982 році по старості, при цьому на момент виходу на пенсію вона залишалася членом колгоспу «Дружба». Так відповідно до п.8 Статуту сільськогосподарської артілі «Дружби» Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, затвердженого загальними зборами колгоспників 12.05.1960 та зареєстрованого виконкомом Куйбишевської районної Ради депутатів трудящихся, який діяв до прийняття до 25.03.1988 Четвертим Всесоюзним з`їздом колгоспників Примірного статуту колгоспу, виключення з артілі може бути здійснене тільки за рішенням загальних зборів членів артілі, на якому присутні не менше 2/3 загальної кількості членів артілі.

В протоколі загальних зборів членів артілі обов`язково вказується число колгоспників, які були присутні на зборах, і число осіб, які голосували за виключення.

Також згідно з п.5 Основного положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975, до трудової книжки колгоспника вносяться відомості про членство в колгоспі, прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі, відомості про роботу, призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи.

Жодних рішень щодо виключення ОСОБА_5 з членів артілі/колгоспу «Дружба» не приймалося, і відповідно, у трудовій книжці також відсутні записи щодо припинення членства в колгоспі, та підтверджує, що на момент виходу на пенсію ОСОБА_2 залишалась членом колгоспу.

27 грудня 1993 року на підставі розпорядження Представника Президента України у Куйбишевському районі від 27.12.1993 №504 КСП «Дружба» було видано державний акт на право колективної власності на землю. На час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дружба» мати позивача була членом даного КСП, але її помилково не включили до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та не видали відповідний сертифікат.

Натомість п`ять осіб, які були також переведені на роботу на птахофабрику разом з його матір`ю, були включені до списків, серед яких: ОСОБА_6 , (№ НОМЕР_1 у протоколі, №122 у списку), ОСОБА_7 (№ НОМЕР_2 у протоколі, №296 у списку), ОСОБА_8 (№ НОМЕР_3 у протоколі, №522 у списку), ОСОБА_9 (№46 у протоколі, №705 у списку) та ОСОБА_10 (№23 у протоколі, №734 у списку), які в подальшому отримали відповідні сертифікат та державні акти на землю.

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995, визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно з п.6 Примірного статуту колгоспу, затвердженого Четвертим Всесоюзним з`їздом колгоспників 25.03.1988, членство в колгоспі зберігається за колгоспниками, які припинили роботу по старості або інвалідності, а також за особами, які тимчасово вибули з колгоспу в випадках направлення на роботу в інші колгоспи, міжгосподарські підприємства і організації, в промисловість або в інші народного господарства на строк, встановлений правлінням колгоспу.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акту на право колективної власності на землю, а з моменту передачі державного акта сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області від 28.01.3019 №НІ 30/0-22/63-19, згідно технічної документації по складанню Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Дружба» землі запасу складають 352,3 га.

Позивач зазначив, що колишні члени КСП та пенсіонери, які працювали в колгоспі та КСП вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в подальшому державні акти на земельну частку (пай).

Хоча з часу виникнення спірних правовідносин минув тривалий час, однак на момент отримання зазначеним сільськогосподарським підприємством державного акту на право колективної власності на землю, його мати була його членом, про що позивачу стало відомо лише нещодавно.

Виходячи з того, що Цивільний кодекс УРСР від 18.08.1963 року та Земельний кодекс від 18.12.1990, які втратили чинність, передбачали такі форми власності як «приватна», «колективна» та «державна», а нині діючі законодавчі акти колективної форми власності не передбачають, тому позивач вважає за доцільне виділити йому земельну ділянку із земель запасу, розташованих на території Комиш-Зорянської селищної ради за межах колишньої Благовіщенської сільської ради), які перебували у колективній власності КСП "Дружба".

Згідно ст.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 №666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Оскільки право матері ОСОБА_2 , а також його право як її спадкоємця на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП "Дружба" було порушено, виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, позивач вважає за необхідне визнати за ним право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Дружба» с.Благовішенка Куйбишевського району Запорізької області в порядку спадкування, що буде підставою для виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки як власнику земельної частки (паю) в порядку спадкування.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, визнати за ним право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП "Дружба" с.Благовіщенка Куйбишевського району Запорізької області розміром 5,3 умовних кадастрових гектарів, за рахунок земель запасу на території Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, яке належало матері - ОСОБА_2 "янівні, після смерті батька - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, в порядку спадкування за законом.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, ОСОБА_2 , яка була матір`ю позивача ОСОБА_1 , працювала у колгоспі «Дружба», про що свідчить запис у трудовій книжці. У 1977 році була переведена із колгоспу «Дружба» за рішенням Куйбишевського міжгосподарського підприємства по виробництву продукції птахівництва на роботу в цех №2 (від 12/11-77 р.)

Згідно Протоколу засідання правління колгоспу «Дружба» Куйбишевського району Запорізької області № 16 від 25 грудня 1977 року були переведені на роботу до Куйбишевського міжгосподарського підприємства по виробництву продукції птахівництва 46 осіб. Колгосп «Дружба» тоді ж передав вищевказаній організації ферми, все устаткування, птахів, корми, розрахувався із людьми.

Згідно з п. 6 Примірного статуту колгоспу, затвердженого Четвертим Всесоюзним з`їздом колгоспників 25 березня 1988 року членство в колгоспі зберігається за колгоспниками, які припинили роботу по старості або інвалідності, а також за особами, які тимчасово вибули з колгоспу в випадках направлення на роботу в інші колгоспи, міжгосподарські підприємства і організації, в промисловість на строк, встановлений правлінням колгоспу. ОСОБА_2 була переведена на постійну роботу до Куйбишевського міжгосподарського підприємства по виробництву продукції птахівництва цех №2, а не тимчасово вибула із колгоспу «Дружба».

27 грудня 1993 року на підставі розпорядження Представника Президента України у Куйбишевському районі від 27 грудня 1993 року №504 КСП «Дружба» було видано державний акт на право колективної власності на землю. На час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дружба» ОСОБА_2 припинила роботу у господарстві, тож автоматично вибула із членства в колгоспі, бо до цього працювала на Куйбишевському міжгосподарському підприємстві по виробництву продукції птахівництва, отримувала там заробітну плату.

Таким чином, ОСОБА_2 не набула права на земельну частку (пай) в землях КСП «Дружба», в зв`язку з чим у ОСОБА_1 не має підстав на спадкування такого права.

Згідно довідки виконкому Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області від 22.11.2018 № 762, на території Благовіщенського старостинського округу (села Благовіщенка, Новокам`янка) Комиш-Зорянської ОТГ, ОСОБА_1 земельних ділянок, часток (паїв), що передані в оренду немає ( а.с.8).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 71 рік в с.Благовіщенка Куйбишевського району Запорізької області, про що 02 грудня 1998 року зроблено відповідний актовий запис № 28 та видане відповідне свідоцтво ( а.с.11).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 рік в с.Благовіщенка Куйбишевського району Запорізької області, про що 17 квітня 2001 року зроблено відповідний актовий запис № 09 та видане відповідне свідоцтво ( а.с.12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 ( а.с.14).

З метою прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , позивач звернувся до Більмацької державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтво про право на спадщину за законом після ОСОБА_3 на земельну частку (пай), розташовану на території Благовіщенської сільської ради Більмацького району Запорізької області та земельну ділянку, розташовану на території Благовіщенської сільської ради Більмацького району Запорізької області, яка належала померлій ОСОБА_2 , спадкоємцем якої був ОСОБА_3 , який спадщину прийняв, проте її не оформив. У видачі позивачу свідоцтв про право на спадщину на вказані земельні ділянки державним нотаріусом було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 не надано правовстановлюючих документів на вказані об`єкти нерухомого майна ( а.с.15).

Згідно запису в трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_5 , ОСОБА_2 29 листопада 1977 року була переведена на роботу в Куйбишевське міжгосподарче підприємство по виробництву продуктів птахівництва ( а.с.19).

Згідно запису в трудовій книжці серії НОМЕР_6 виданої 01 грудня 1977 року на ім`я ОСОБА_2 , 01 грудня 1977 року ОСОБА_2 прийнята циплятницею цеху №2 до Куйбишевського міжгосподарського підприємства по виробництву продуктів птахівництва смт.Куйбишеве Запорізької області, наказ №16 від 01 грудня 1977 року. Крім того згідно запису у вказаній трудовій книжці ОСОБА_2 встановлений строк роботи в колгоспі «Дружба» Куйбишевського району Запорізької області з 1957 року по 01 грудня 1977 року 15 років 11 місяців. Підставою внесення відповідного запису є протокол комісії по встановленню трудового стажу бувшим колгоспникам № 38 від 01 грудня 1977 року. 26 лютого 1982 року звільнена за ст.38 КЗпП УРСР в зв`язку з виходом на пенсію за віком, наказ №17 від 26 лютого 1982 року (а.с.17-18).

Протоколом від 27 лютого 1992 року колгоспної ради соціального забезпечення колгоспу «Дружба» Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, ОСОБА_11 - після одруження ОСОБА_12 встановлений стаж праці в колгоспі з 01 січня 1944 року по 01 жовтня 1950 року , 6 років 9 міс ( а.с.20).

Згідно копії довідки виконкому Благовіщенської сільської ради народних депутатів Куйбишевського району Запорізької області, ОСОБА_2 , яка проживає в с.Благовіщенка, працює в Куйбишевському міжгосподарчому підприємстві , має город 0,52 га, збережена присадибна ділянка, згідно раніше прийнятого статуту колгоспу до 1 га ( а..с.21).

Згідно п.2 Статуту сільськогосподарської артілі «Дружба», який затверджений рішенням виконкому Куйбишевської районної ради депутатів № 223 від 03 серпня 1960 року, з загальних земель артілі виділяється в особисте користування кожного колгоспного двору присадибна ділянка, яка задовольняє головним чином особисті потреби колгоспника в свіжих овочах, фруктах, ягодах. Розміри присадибних ділянок, які находяться в особистому користуванні колгоспного двору, встановлений в розмірі від 0,25 до 0,60 га, а в окремих випадках допущено розміри присадибної ділянки до 1 га в залежності від активної участі всіх працездатних членів сім`ї господарства артілі ( а.с.22,23).

Згідно п.5 Статуту сільськогосподарської артілі «Дружба», прийом в члени артілі проводиться загальними зборами колгоспників. Виключення з артілі може бути проведено тільки за рішенням загальних зборів артілі, на якому присутні не менше 2/3 загальної кількості членів артілі. Тимчасовий вихід з членів артілі по особистому бажанню проводиться за дозволом правління артілі ( а.с. 23 зворотній бік).

Рішенням засідання правління колгоспу «Дружба» Куйбишевського району Запорізької області ( п.4), було вирішено направити на роботу в Куйбишевське міжгосподарське підприємство по виробництву продуктів птахівництва в цех №2 , 46 працівників, в тому числі і ОСОБА_2 ( №18 в списку), що підтверджується копією протоколу №16 від 25 грудня 1977 року ( а.с.28-30).

Статут Куйбишевського міжгосподарського підприємства по виробництву продуктів птахівництва був зареєстрований 21 листопада 1977 року на підставі рішення виконкому Куйбишевської районної ради народних депутатів Запорізької області ( а.с.134).

Згідно інформації , яка була надана ТОВ «Куйбишевська птахофабрика» за вих. № 327 від 24 червня 2019 року, ОСОБА_2 була акціонером ТОВ «Куйбишевська птахофабрика» ( а.с.133). Крім того ТОВ «Куйбишевська птахофабрика» повідомила , що являється правонаступником відкритого акціонерного товариства «Куйбишевська птахофабрика», та не являється правонаступником колгоспу «Дружба».

На підставі розпорядження представника президента України у Куйбишевському районі за № 504 від 21 грудня 1993 року, сільськогосподарське підприємство «Дружба» (с.Благовіщенка Куйбишевського району) отримало в колективну власність 4786,9 гектарів землі в межах згідно плану ( а.с36-43), до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства було включено 842 особи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з аналізу законодавства, яке регулювало спірні питання на час їх виникнення.

Так, відповідно до Указу Президента України №720 від 08.08.1995 року " Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

ОСОБА_2 не була включена до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба" , які мали право на отримання земельної частки (паю). Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) не отримувала. За життя ОСОБА_2 не зверталася до суду за захистом свого права на отримання земельної частки (паю).

Відповідно до п. 6 Примірного статуту колгоспу, затвердженого Четвертим Всесоюзним з`їздом колгоспників 25.03.1988 року членство в колгоспі зберігається за колгоспниками, які припинили роботу по старості або інвалідності, а також за особами, які тимчасово вибули з колгоспу в випадках направлення на роботу в інші колгоспи, міжгосподарські підприємства і організації, в промисловість на строк, встановлений правлінням колгоспу.

ОСОБА_2 була переведена не тимчасово, а на постійну роботу до Куйбишевського міжгосподарського підприємства по виробництву продукції птахівництва цех №2, а не тимчасово вибула із КСП «Дружба», а тому під час здійснення розпаювання земель колективної власності КСП "Дружба" Куйбишевського району Запорізької області не була включена до відповідних списків осіб, які мають право на отримання земельного паю.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова колегія також враховує що ані сама ОСОБА_2 , яка померла в 1998 році, ані її чоловік ОСОБА_3 , який прийняв від неї спадщину та помер в 2001 році, за життя не заявляли жодних вимог на отримання земельного паю, погоджувалися з тим, що ОСОБА_2 правомірно не була включена до спису пайовиків, позаяк не вимагали права на земельні паї.

Не звертався з такими вимогами і сам позивач ОСОБА_13 протягом понад 18 років з дня смерті батька, який, як він вважає успадкував права ОСОБА_2 на земельний пай.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 була пенсіонеркою колгоспу та набула право на пай, не підтверджені жодними доказами та не узгоджуються з дослідженими судом першої інстанції фактичними обставинами справи.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

О.З. Поляков