Справа № 161/4565/17 Провадження № 22-ц/802/1303/19 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Категорія: 60 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

17 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Федонюк С. Ю., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Веселівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник позивача ОСОБА_2 06.12.2019 р. повторно подав апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Однак подана апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Пунктом 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України (в редакції на час постановлення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області ухвалено 27.07.2017 р., тобто до набрання чинності ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 14.09.2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду від 27.07.2017 р. залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської областіа від 02.10.2017 р. апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Постановою Верховного Суду від 10.12.2018 р. ухвалу апеляційного суду від 02.10.2017 р. залишено без змін, а справу передано до суду першої інстанції та отримано ним 03.01.2019 р., що підтверджено відбитком штемпеля вхідної кореспонденції суду (а.с.68).

Також вбачається, що 03 та 09.10.2019 р. ОСОБА_2 подавва до суду першої інстанції заяви про ознайомлення із матеріалами справи (а.с. 74, 75). Апеляційна скарга подана 06.12.2019 р

У поданій апеляційній скарзі представник позивача порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, однак не зазначивши, що слугувало причиною пропуску строку на апеляційне оскарження даного рішення суду.

Згідно з положеннями частини 1 статті 127 ЦПК України, яка врегульовує питання поновлення та продовження процесуальних строків, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому ЦПК України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Відповідно з цим, аналізуючи зміст статтей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Ураховуючи те, що апелянт не надає доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження даного судового рішення, скаржником не наведено причин, які йому перешкоджали подати апеляційну скаргу з 03.01.2019 р. (з моменту отримання судом першої інстанції матеріалів справи), тому суд позбавлений можливості поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо справедливого розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

За таких обставин, відповідно до ст. 357 ЦПК України, апеляційне провадження не може бути відкрито, а апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши можливість апелянту подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, з обґрунтуванням поважних причини його пропуску.

У зв`язку з викладеним та відповідно до ч. 2 ст. 357 Цивільного процесуального кодексу України до поданої апеляційної скарги слід застосувати положення ст. 185 цього Кодексу та залишити її без руху.

Керуючись ст. ст. 185,357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2017 року в даній справі залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

У разі неподання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження з належним обґрунтуванням поважності підстав пропуску вказаного строку або якщо наведені підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя