Дата документу 04.09.2019 Справа № 333/3467/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/3467/19Головуючий у 1-й інстанції Дмитрієва М.М.
Пр. № 22-ц/807/2610/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача)Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С., Кочеткової І.В.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі Банк), державного реєстратора виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченка Юрія Олексійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 вернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.в.м. 3-12), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47084803, щодо права власності АТ «Укрсоцбанк» на нерухоме майно на бутербродну літ. П, загальною площею 140,0 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , прийняте 28.05.2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченко Ю.О.;

- скасувати вчинений державним реєстратором виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченко Ю.О. 23.05.2019 року запис під номером 31752896 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності АТ «Укрсоцбанк» на бутербродну літ. П, загальною площею 140,0 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно із позовною заявою позивачем до суду подана заява про забезпечення позову (а.в.м.с. 13-15) шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення бутербродну, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого з 23 травня 2019 року є АТ «Укрсоцбанк» та заборону державним реєстраторам приймати рішення про вчинення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення літ. «П» за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано наступне.

23 травня 2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Зінченком Ю.О. зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк» право власності на предмет іпотеки - бутербродну за адресою: АДРЕСА_1 .

Реєстрація нерухомого майна та відсутність арешту на нього надає АТ «Укрсоцбанк» можливості у будь-який момент право продати його чи відчужити іншим чином, що ускладнить чи унеможливить повернути нерухоме майно у разі ухвалення рішення по справі на користь позивача. Позивач вважав, що накладення арешту на майно на період розгляду справи судом на завдасть майнової чи іншої шкоди інтересам АТ «Укрсоцбанк». Вказано, що забезпечення позову не спричинить збитків АТ «Укрсоцбанк», тому позивач не пропонує зустрічне забезпечення позову.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2019 року (а.в.м.с. 43-45) заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі задоволено частково.

Накладено арешт на нежитлове приміщення бутербродну, літ «П», загальною площею 140 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого з 23 травня 2019 року є АТ «Укрсоцбанк» (ЄРДПОУ: 0039019, місце знаходження 03150, м. Київ, вул. Ковпаки, буд. 29).

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк, як відповідач, у своїй апеляційній скарзі (а.в.м.с. 47-52) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.в.м.с. 65).

В автоматизованому порядку суддею Поляковим О.З. замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 77-78).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 17 липня 2019 року (а.в.м.с. 75), справу призначено до апеляційного розгляду (а.в.м.с. 79) з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів, а також відпустки судді доповідача у період з 30.07.2019 року по 30.08.2019 року включно (а.с. 90).

Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В автоматизованому порядку суддями Подліяновою Г.С. та Кочетковою І.В. замінено у цій справі суддів Полякова О.З. та ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . у зв`язку з тривалими відпусткою та хворобою останніх (а.с. 91-94).

У судове засідання 04 вересня 2019 року належним чином повідомлений апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач державний реєстратор виконавчого комітету Гуляйпілської міської ради Запорізької області Зінченко Ю.О. не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_1 та відповідача державний реєстратор виконавчого комітету Гуляйпілської міської ради Запорізької області Зінченко Ю.О. і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника відповідача АТ «Укрсоцбанк» за довіреністю адвоката Ременюк Т.О. (а.с. 97-98) та представника позивача ОСОБА_1 адвоката Железняка А.В. (а.с. 95).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга АТ «Укрсоцбанк» не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що всі учасники цієї справи, окрім Банку, із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції погодились, останню в апеляційному порядку не оскаржували, у тому числі позивач ОСОБА_1 в частині відмови йому у задоволенні його заяви про забезпечення позову у цій справі.

Банк оскаржує ухвалу суду першої інстанції у цій справі лише в частині задоволення вимог позивача про забезпечення позову.

За таких обставин, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у цій справі лише в оскаржуємій частині - в частині задоволення вимог позивача про забезпечення позову.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи лише частково заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову у цій справі шляхом накладення арешту на вищезазначене майно, керувався ст. ст. 151-153, 157, 260 ЦПК України та виходив із обґрунтованості заяви позивача в цій частині.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції в частині, що оскаржується в апеляційному порядку, такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, суд першої інстанції правильно виходив із такого.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Заява про забезпечення позову, згідно зі ст. 151 ЦПК України, повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Як правильно було встановлено судом першої інстанції, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк», державного реєстратора виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченка Ю.О. про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що вищевказане майно може бути відчужене його власником відповідачем АТ «Укрсоцбанк», внаслідок чого, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно станом на 10 червня 2019 року власником нежитлового приміщення - бутербродної, літ «П», загальною площею 140 кв. м по АДРЕСА_1 з 23 травня 2019 року є АТ «Укрсоцбанк».

П. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно зі ст. 1 Конвенцією про захист прав і основних свобод людини високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Ст. 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Співмірність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Вивчивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову, зокрема, у разі відчуження відповідачем зазначеного нерухомого майна, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про накладення арешту на нежитлове приміщення бутербродну літ «П», загальною площею 140 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги Банку не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення ухвали в частині, що оскаржується в апеляційному порядку у цій справі.

Встановлено, що вжиті у цій справі заходи забезпечення позову (накладення арешту на предмет спору вищезазначену іпотечну квартиру) не є тотожними заявленим у цій справі вищезазначеним позовним вимогам позивача ОСОБА_1 (про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47084803, щодо права власності АТ «Укрсоцбанк» на нерухоме майно на бутербродну літ. П, загальною площею 140,0 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , прийняте 28.05.2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченко Ю.О.).

Тому, судом першої інстанції постановлено ухвалу в оскаржуємій частині, яка предметом апеляційного оскарження на теперішній час, з дотриманням вимог ст. 150 ч. 10 ЦПК України.

І, навпаки, вжиті лише на час розгляду цієї справи судом у цій справі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими у цій справі вищезазначеними позовними вимогами позивача ОСОБА_1 та не порушують прав Банку, не є втручанням в господарську діяльність останнього тощо.

Право власності та зокрема реєстрація останнього за Банком на нерухоме майно на бутербродну літ. П, загальною площею 140,0 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом спору у цій справі, тому на вказане нерухоме майно суд першої інстанції міг накласти арешт на час розгляду цієї справи, оскільки Банк в будь-який час може здійснити реалізацію останнього на користь третьої особи без згоди позивача і це є зрозумілою обставиною, навіть, без оголошень у пресі тощо.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції в частині, що оскаржується в апеляційному порядку, є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни в оскаржуємій частині.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалась і апеляційним судом не переглядалась.

Крім того, у разі відмови Банку у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок ОСОБА_1 будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. (т.с. 73), сплаченого ним при подачі вищезазначеної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 12, 81-82, 89, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2019 року у цій справі в оскаржуємій частині залишити без змін.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалась і апеляційним судом не переглядалась.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 06.09.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Кочеткова І.В.