Провадження № 2/127/4830/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2013 року у цивільній справі №232/199/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19.10.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, на сьогодні сума стягуваних аліментів у розмірі 500,00 грн. є недостатньою для матеріального утримання дитини. Також, дитина потребує додаткових витрат на навчання та індивідуальний творчий розвиток.

Натомість відповідач являється молодою фізично здоровою людиною працездатного віку, працює приватним підприємцем, інших аліментних зобов'язань не має.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2013 року, стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно,до досягнення дитиною повноліття.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.1-2).

В підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення останніх, свої правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

А тому, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, в підготовчому засіданні достовірно встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2013 року у цивільній справі №232/199/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19.10.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

З пояснень сторін в підготовчому засіданні встановлено, що рішення суду про стягнення аліментів виконується відповідачем в добровільному порядку, а виконавчий документ, виданий на підставі вказаного рішення, в органах державної виконавчої служби на примусовому виконанні не перебуває.

Відповідно до довідки ТОВ «ЖЕО» вих.№9696 від 19.09.2018 року неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачем за адресою: вул. Стеценка, 57/98, м. Вінниця (а.с.6).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, дійсно, на сьогодні сума стягуваних аліментів у розмір 500,00 грн. є недостатньою для належного матеріального утримання неповнолітньої дитини, оскільки з 2013 року значно збільшились ціни на усі товари та послуги, збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини, а тому розмір аліментів підлягає збільшенню, шляхом зміни способу стягнення аліментів.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини; особу відповідача платника аліментів, який являється молодою фізично здоровою людиною працездатного віку, працює приватним підприємцем, визнання позову відповідачем.

А тому, з урахуванням усіх вищевикладених обставин, суд вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2013 року, стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно,починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», задовольнивши позов в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави 704,80 грн. судового збору, від сплати якого звільнено позивача.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.180-184, 192 СК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 137, 141, 176, 200, 206, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2013 року у цивільній справі №232/199/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно,починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5; місце фактичного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Повне рішення суду складено 31.01.2019 року.

Суддя: