Провадження № 2/734/47/19 Справа № 734/4123/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 серпня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого судді Бараненка С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Москалюк О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадщину,

В С Т А Н О В И В:

Із позовною заявою про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадщину до суду звернулася ОСОБА_1 ..

Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи, також встановлення факту батьківства ОСОБА_4 їй необхідно для оформлення спадщини після смерті батька.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Заяв та клопотань на час розгляду справи не надходило.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Вовчок Козелецького району в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які спільно проживали в незареєстрованому шлюбі з 1955 року і по 18 вересня 1993 року, по день смерті батька і вели спільне господарство.

З моменту народження і до повноліття позивач проживала разом з ОСОБА_4 , який визнавав себе її батьком, піклувався про неї, займався її вихованням та матеріальним забезпеченням, що підтверджується довідкою виконкому Кіптівської сільської ради.

І після того, як перестала проживати з батьками, батько ОСОБА_6 , продовжував підтримувати з позивачем стосунки, визнавав її своєю дочкою.

Але у зв`язку з тим, що батьки позивача проживали на час її народження в незареєстрованому шлюбі, при реєстрації народження позивача згідно діючого на той час законодавства в актовому записі про її народження та в свідоцтві про народження не було вказано хто її батько, що підтверджується витягом з Державного реєстру цивільного стану громадян про народження.

В свідоцтві про народження та в актовому записі про народження в графі „батько записано тільки ім`я батька « ОСОБА_7 ». По батькові в свідоцтві про народження позивач значиться як ОСОБА_8 , по імені свого батька, а прізвище записано материне ОСОБА_9 . Тому що батьки позивача і до фактичних шлюбних відносин мали однакові прізвища ОСОБА_9 . Так як мати позивача була в шлюбі з ОСОБА_10 з 13 травня 1945 року по 1949 рік - по день його смерті, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб .

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_4 помер в с. Вовчок Козелецького району.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 ст. 128 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" п. 15 роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з отриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Згідно із ч. 2 та ч. 3ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Даний факт батьківства підтверджується 2 довідками Кіптівської сільської Ради за № 332 і за №334 та двома витягами з по господарських книг сільської Ради за 1955-1957 роки і за 1971-1973 роки, відповідно до яких ОСОБА_4 являється батьком ОСОБА_1 , який проживав разом з позивачем та її матір`ю і вів з нею спільне господарство .

Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт батьківства ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Вовчок, Козелецького району, Чернігівської області, що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_5 в с. Вовчок Козелецького району.

Ще за життя ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном, 1 жовтня 2012 року склала заповіт, посвідчений секретарем Вовчківської сільської Ради в реєстрі за № 38, яким заповіла все своє майно позивачу по справі.

Після смерті батьків відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в

АДРЕСА_1 було збудоване спільно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і відноситься до категорії колгоспного двору, є об`єктом права спільної власності.

До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Тому тільки вони вдвох мають право на дане домоволодіння в рівних частках: кожний на 1/2 частку домоволодіння.

Але виконком Кіптівської сільської ради на даний час не може видати свідоцтво про право власності на дане домоволодіння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку з їх смертю і припиненням цивільної правоздатності.

ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 являються єдиними спадкоємцями за законом 1 черги після смерті батька ОСОБА_4 в рівних частках на спадщину у виді Ѕ частки вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями: кожний на ј його частку.

Позивач прийняла спадщину у виді ј ( 1/2: 2) частки житлового будинку з надвірними будівлями після смерті батька ОСОБА_4 , так як фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою №336 виконкому Кіптівської сільської ради .

Інший спадкоємець за законом 1 черги даної спадщини після смерті ОСОБА_4 відповідач по справі ОСОБА_2 буде окремо оформляти свою частку спадщини у виді ј частки даного домоволодіння.

ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті матері ОСОБА_5

Відповідач по справі ОСОБА_3 має право на обов`язкову частку(половина частки, яка належала б їй по закону) в спадщині після смерті матері, так як на час відкриття даної спадщини була непрацездатною пенсіонеркою за віком, її частка в даній спадщині складає 1/12( Ѕ : 3 = 1/6 : 2) частку житлового будинку з надвірними будівлями, яку вона буде оформляти пізніше.

Частка спадщини позивача після смерті матері складає 5/12 (1/2 - 1/12) часток даного домоволодіння. ОСОБА_1 прийняла дану спадщину за заповітом після смерті матері, до півроку подала заяву про прийняття спадщини в Козелецьку районну державну нотаріальну контору, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи.

Також вона має право на спадщину за законом 1 черги після смерті батька ОСОБА_4 у виді 1/4 частки. І всього позивач має право на спадщину за законом та за заповітом після смерті батьків на 2/3(1/4+ 5/12= 8/12=2/3) частки житлового будинку з надвірними будівлями.

Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, а саме 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_2 , підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст. ст. 316-319, 392, 1216, 1258, 1261, 1268 ЦК України керуючись ст.ст. 81, 200, 247, 258, 263, 265, 272, 352, 354 ЦПК України, Суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадщину задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Вовчок, Козелецького району, Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно: на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду

Рішення в повному обсязі виготовлене «06» вересня 2019 року.

Головуючий суддя С.М. Бараненко