ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5244/19 Справа № 182/7426/17 Суддя у 1-й інстанції - Тихомиров І. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання : Чубіна А.В.

сторони справи :

позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року, ухваленого суддею Тихомировим І.В. у м. Нікополі, повний текст судового рішення складено 28 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (яке під час розгляду справи змінило назву на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» - надалі АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу, який поставляє позивач за адресою: АДРЕСА_1 . При проведенні перевірки представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» 20.02.2017 року встановлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, шляхом спрямованого магнітного поля на лічильний механізм. Про вказане порушення за участю споживача складений акт, з яким ОСОБА_1 ознайомлений.

Уповноваженою комісією 21.02.2017 року проведено експертизу лічильника, за результатами якої складено акт № 10 з висновком комісії: «Підтвердження втручання з вини споживача. Лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу згідно п.1.1, 1.3, 1.5, 1.6 та п. 6.4.1. Р50-071-98. Виявлені конструктивні зміни відлікового механізму не заводського походження, які призводили до заниження показників». Зазначений акт підписаний членами комісії та споживачем, який жодних клопотань, зауважень або окремої думки не висловив. Додаткова експертиза лічильника не призначалася. Комісією ПАТ «Дніпропетровськгаз» у присутності ОСОБА_1 24.02.2017 року розглянуто акт про порушення № 3 від 20.02.2017 року, за результатами висновку якої складено Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та проведено донарахування споживачу об`ємів природного газу за період з 20.02.2016 року по 31.01.2017 року за граничними об`ємами в розмірі 316635,66 грн. Рахунок відповідачем отриманий 28.02.2017 року. До теперішнього часу ОСОБА_1 збитки ПАТ «Дніпропетровськгаз» не відшкодував. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в сумі 316 635,66 грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 4749,54 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року позов ПАТ «Дніпропетровськгаз» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз» збитки у розмірі 316635,66 грн. та витрати зі сплати судового збору 4749,54 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповно з`ясованими обставинами, ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про відмову ПАТ «Дніпропетровськгаз» в задоволенні позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачем грубо порушена процедура складання акту про порушення, а також процедура його розгляду. В акті про порушення не зазначено про час та місце розгляду комісією. Вважає комісію з розгляду акту про порушення некомпетентною, оскільки в ній відсутні представники метрологічної організації та територіального органу Регулятора. При визначені вартості не облікованого (до нарахованого) об`єму газу судом не взято до уваги, що газопостачання до теплиці Т-2 та Т-3 не здійснюється, про що свідчить запис в абонентській книжці, опломбовано у травні 2017 року, тому площі цих теплиць не можуть братися до розрахунку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді- доповідача, відповідача, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представника позивача, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, наданих в їх підтвердження доказів, доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , та має особовий рахунок НОМЕР_1 .

Співробітниками ПАТ по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз» 20.02.2017 року виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, про що складено Акт № 3 за участі споживача. Засіб вимірювальної техніки, а саме лічильник марки «Октава» типорозміру G-6, заводський номер НОМЕР_2 , рік випуску 2002, з показниками на дату складання акту 28238 демонтовано для проведення експертизи (а.с.9).

Акт про порушення № 3 був підписаний ОСОБА_1 з відміткою про відсутність у нього зауважень (а.с.9).

21.02.2017 року комісією по експертизі лічильника було складено Акт № 10, відповідно до якого висновком комісії підтверджено втручання у вимірювальну техніку з вини споживача. Лічильник газу визнано непридатним для комерційного обліку газу згідно з п.1.1.,1.3,1.5,1.6 та 6.4.1. Р50-071-98. Виявлені конструктивні зміни відлікового механізму не заводського походження, які призвели до заниження показників. У зазначеному Акті відображена присутність ОСОБА_1 та стоїть його підпис (а.с.10).

На підставі Акту експертизи № 10 від 21.02.2017 року комісією газорозподільного підприємства 24.02.2017 року була розрахована вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 20.02.2016 року по 31.01.2017 року за об`єм 40 430,43 куб.м. у розмірі 316 635,66 грн. Роз`яснено споживачеві необхідність протягом 15 календарних днів з дати отримання цього рахунку оплатити суму вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу або звернутися до газорозподільного підприємства для вирішення питання щодо розстрочення погашення суми завданих збитків. ОСОБА_1 вказаний розрахунок отримав 28.02.2017 року та зазначив про свою незгоду з ним (а.с.12-15).

Задовольняючи позовні вимоги, та стягуючи з відповідача на користь позивача суму збитків за період з 20 лютого 2016 року по 31 січня 2017 суд першої інстанції дійшов висновку що матеріалами справи доведений факт втручання відповідача в роботу лічильника та вірно нараховані збитки газопостачальнику.

Проте, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Спір між сторонами виник з приводу відшкодування відповідачем збитків постачальнику газу у зв`язку із втручанням в роботу лічильника газу, що призвело до заниження його показників.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідачем не заперечувався факт втручання в роботу газового лічильника, проте він не погоджується із розміром нарахованих збитків.

В судовому засіданні колегії суддів досліджено абонентську книжку видану на ім`я ОСОБА_2 за адресою газопостачання АДРЕСА_1 , за відомостями якої, газопостачання до теплиці Т-2,Т-3 не здійснюється, припинене через опломбування 27 травня 2016 року.

В судовому засіданні представник позивача АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» підтвердила факт наявність двох пломб на газоводі до теплиць Т-2,Т-3. Проте зауважила про можливість проведення системи опалення, з іншого, не опломбованого вводу.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Колегія суддів зауважує, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами, що усі теплиці було підключено до опалення, що становило загальну площу 521 м2, за умови, що дві теплиці відключено від газопостачання шляхом улаштування пломб на вводі.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги відповідача в частині нарахування збитків за збільшеною площею, в яку ураховано площу теплиці Т-2,Т-3, які через опломбування вводу не опалювались, що призвело до збільшення розрахункової величини на площу двох теплиць.

Згідно технічного плану забудови та схематичного плану теплиць, колегія суддів дійшла висновку, що розрахункової величиною для визначення розміру збитків має бути встановлена площа теплиці Т-1. Що дорівнює 47,85 м2, а не загальна площа усіх теплиць, як наведено в Акті-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (а.с.13-15).

Колегією суддів проведено власний розрахунок, згідно якого, розрахункова площа становить 47,85 м2, в опалювальний період граничний обсяг споживання становитиме 526,35 м3 (47,85х11м3), відповідно в неопалювальний період граничний обсяг дорівнює 157,90 м3( 47,85х11м3:100%х30%).

Спору, щодо визначеного позивачем розміру ціни ВТВ, яка діє в конкретний період часу немає, тому наводимо власний розрахунок збитків:

за лютий 2016р.: за 10 днів: 526,35 м3 /29 днів х10 дн.х 7,66грн. (тариф)=1390,29грн.;

за березень2016: 526,35х7,5797=3989,21 грн.,

за квітень 2016 :п`ятнадцять днів опалювальний період 526,35/30днів х15днів х7,5756=1993,70 грн., за інші 15 днів з 16 до 30 не опалювальний період 157,90 /30днів х15днів х7,5756 =598,09 грн.,

за травень 2016: 157,90х7,5756=1196,18грн.,

за червень 2016: 157,90х6,96=1100,24грн.,

за липень 2016: 157,90х6,86=1083,44грн.,

за серпень 2016: 157,90х7,44=1174,96грн.,

за вересень 2016: 157,90х6,89= 1089,32грн.,

за жовтень 2016: за 14 днів по тарифу не опалювального періоду 157,90/30днів х14днів х7,32= 539,49грн, та 17 днів по тарифу опалювального періоду 526,35/30днів х17днів х7,32=2183,71 грн.,

за листопад 2016: 526,35х8,02=4222,48 грн.,

за грудень 2016: 526,35х8,76=4614,51 грн.,

за січень 2017: 526,35х8,55=4504,13 грн., що разом за спірний період становитиме 29679,75 грн.

З урахуванням сплачених позивачем, як плату за надані послуги за даний період 5004,28 грн., розмір завданих збитків становитиме 24675,47 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги відповідача в частині складу комісії, порушення процедури складання акту та процедури його розгляду, колегія суддів вважає неприйнятними, тому що вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою відповідача з висновками суду по їх оцінці.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно положення п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні та зменшенню розмір збитків стягнутих з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз», з 316635,66 грн. до 24675,47 грн.

Згідно положення ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як видно з матеріалів спарви, при зверненні до суду із позовними вимогами, АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» сплачено судовий збір в сумі 4749,54 грн. Позовні вимоги задоволено частково. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 370,13 грн, відповідно розрахунку (4749,54х24675,47/316635,66).

Керуючись ст. ст. 367, 369, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року в частині розміру збитків стягнутих з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», зменшити з 316635,66 грн. до 24675,47 грн.

Змінити рішенняНікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року в частині розподілу судових витрат стягнутих з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», зменшити їх 4749,54 грн. до 370,13 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: