Єдиний унікальний номер 741/374/19
Провадження № 2/741/412/19
У Х В А Л А

м. Носівка 10 вересня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Качан О.В.,

з участю позивача, її представника адвоката Дасюк С.В.,

відповідача та її представника адвоката Димань М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Киреєва Олега Васильовича у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

встановив:

5 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

У справі було відкрито загальне позовне провадження, призначено та розпочато проведення підготовчого засідання.

10 вересня 2019 року позивач повторно подала заяву, в якій просила відвести суддю Киреєва О.В. від розгляду справи на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, мотивуючи її тим, що вона має сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Киреєва О.В., а також сумніви щодо справедливого, незалежного та безстороннього розгляду справи за її позовом упродовж розумного строку.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заяву про відвід з підстав, які у ній зазначені, та просили її задовольнити.

У судовому засіданні відповідач та її представник заперечували проти задоволення заяви з тих підстав, що заява про відвід необґрунтована, не містить підстав для її задоволення, які визначені чинним законом.

Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає самовідводу, якщо є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про неупередженість суду навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Кюббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п. 26), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п. 45). Указане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

13 листопада 2018 року суддею Киреєвим О.В. було ухвалено рішення у цивільній справі № 741/411/18 (провадження № 2/741/339/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яким у задоволенні позову було відмовлено.

У вищевказаному рішенні суддею Киреєвим О.В. була висловлена позиція щодо правовідносин сторін, які склалися з приводу подачі ОСОБА_1 до Носівської районної державної нотаріальної контори документів, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим в позивача виникають сумніви щодо дотримання суддею у цій справі такої ж позиції, яка була викладена у судовому рішенні по цивільній справі № 741/411/18 (провадження № 2/741/339/18).

Для уникнення будь-яких сумнівів в учасників справи щодо зацікавленості та неупередженості судді, із врахуванням морально-етичних міркувань, з метою дотримання та реалізації учасниками процесу їх процесуальних прав, а також з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача про відвід судді саме з цієї підстави.

Усі інші підстави, які зазначені позивачем у заяві про відвід судді, є надуманими, не підтвердженими належними і достатніми доказами, такими, що зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді, а тому не можуть бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 41, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Киреєва Олега Васильовича у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним до канцелярії Носівського районного суду Чернігівської області для визначення у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України, судді для її розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Киреєв