Справа № 462/6962/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Галайко Н. М.

за участю секретаря Фрейдун А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати

встановив:

Позивач у листопаді 2018 року звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнював, про стягнення із відповідача 46505 грн. 31 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 31 серпня 2007 року по 23 лютого 2016 року працював у ЛМКП «Львівтеплоенерго». З січня 2010 року по червень 2015 року відповідач здійснював нарахування заробітної плати з порушенням норм чинного законодавства, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Так, 23 грудня 2016 року Залізничним районним судом м .Львова було прийняте рішення у цивільній справі № 462/4833/16, яким з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 34530 грн. 33 коп. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2017 року. Окрім цього, 05 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення не нарахованих надбавок та доплат за роботу в нічний час, за роботу у шкідливих умовах праці та за високу професійну майстерність у сумі 17348 грн. 98 коп. 19 вересня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова виніс рішення у справі № 462/2986/17, яким задовільнив вищезазначені вимоги та стягнув з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь позивача 17348 грн. 98 коп. 11 серпня 2017 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» було здійснено виплату частини заробітної плати, а саме основної заробітної плати, а 10 листопада 2017 року було здійснено виплату надбавок за роботу в нічний час, за роботу у шкідливих умовах праці та за високу професійну майстерність. Однак компенсація за порушення строків виплати заробітної плати не була заявлена позивачем у раніше поданих позовних заявах. У звязку із зазначеним, позивач вважає за необхідне стягнути зазначену компенсацію з відповідача. Відтак, компенсація втрати частини основної заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати станом на липень 2017 року становить 30592 грн. 59 коп., а компенсація додаткової заробітної плати станом на жовтень 2017 року становить 15912 грн. 72 коп., що в сумі дорівнює 46505 грн. 31 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.

Позивач в судове засідання не зявився, але подав клопотання, в якому позов підтримав в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, але подала заяву про розгляд справи за її відсутності, що суд вважає за можливе.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2016 року у справі № 462/4833/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково та було стягнуто з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на його користь 34530 грн. 33 коп. заборгованості по невиплаченій заробітній платі (а.с. 28-31).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2017 року у справі № 462/4833/16 рішення суду першої інстанції було залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення (а.с. 26-27).

Зазначене рішенням було виконане 11 серпня 2017 року, що підтверджується випискою від 03 вересня 2018 року по надходженням по картці/рахунку позивача в АТ «КБ «Приватбанк» (а.с. 25).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 вересня 2017 року у справі № 462/2986/17 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі та стягнуто з ЛМКП «Львівтеплоенерго» 17348 грн. 98 коп. заборгованості по додатковій заробітній платі (а.с. 38-43).

Зазначене рішенням було виконане 10 листопада 2017 року, що підтверджується випискою від 03 вересня 2018 року по надходженням по картці/рахунку позивача в АТ «КБ «Приватбанк» (а.с. 24).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, вищевказаними судовими рішеннями встановлено порушення відповідачем за період з 01.01.2010 р. по 31.03.2017 р. трудового права позивача, зокрема, на належний рівень оплати праці, передбачений чинним законодавством. Отже, ця обставина не потребує додаткового доведення.

Згідно із ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

01 січня 2001 року набрав чинності Закон України № 2050-111 від 19 жовтня 2000 року «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».

Згідно із ст. ст. 1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Пунктами 3, 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2001 року №159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Згідно долученого до матеріалів справи позивачем, в подальшому уточненого, розрахунку сума компенсації втрати частини основної заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати за період з липня 2010 року по липень 2017 року становить 30592 грн. 59 коп., а додаткової заробітної плати за період з липня 2010 року по жовтень 2017 року становить 15912 грн. 72 коп. (а.с. 8-18).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що у визначені законодавством строки ЛМКП «Львівтеплоенерго» не виплатило позивачу заробітну плату, що потягло за собою втрату частини його доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати і те, що змінений розмір позовних вимог представником відповідача підтримано, з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 46505 грн. 31 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати.

Разом з цим, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, повязані з розглядом справи.

Із змісту ст.137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту позовної заяви також вбачається, що розмір витрат, які позивач планує понести у звязку з розглядом справи, становить 10000 грн. На підтвердження зазначеного позивачем було додано копію ордеру серії ВН № 024850 на надання правової допомоги, виданого адвокатом ОСОБА_2, копію договору про надання правової допомоги від 06 вересня 2018 року, укладеного між позивачем та адвокатом ОСОБА_2, пунктом 4.1 якого встановлено вартість надання послуг у розмірі 10000 грн. (а.с. а.с. 84, 86).

Також позивачем було долучено акт виконаних робіт (наданих послуг) з надання правової (професійної правничої) допомоги ОСОБА_1 у цивільній справі № 462/6962/18 за період з 06 вересня 2018 року по 23 листопада 2018 року від 23 листопада 2018 року, відповідно до якого сума загальних витрат за період з 06 вересня по 23 листопада 2018 року складає 1900 грн. (а.с. 87).

Доданою до матеріалів справи квитанцією до прибуткового касового ордера № 82 стверджується, що позивач здійснив оплату за надану професійну правову допомогу у розмірі 1900 грн. (а.с. 88).

З огляду на вказане, суд вважає доведеними витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 1900 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, задовольнити.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 46505 (сорок шість тисяч пятсот пять) грн. 31 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строку її виплати, що включає в себе компенсацію основної заробітної плати у розмірі 30592 грн. 59 коп. за період з липня 2010 року по липень 2017 року, а також компенсацію додаткової заробітної плати у розмірі 15912 грн. 72 коп. за період з липня 2010 року по жовтень 2017 року.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 1900 (одну тисячу девятсот) грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: Львівська обл., Турківський р-н, с. Вовче, вул. Центральна, буд. 26.

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1.

Суддя/підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно.

Суддя: