___________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2/947/6564/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17.12.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) «про стягнення аліментів на навчання»,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 та просить рішенням суду стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 15852, 83 грн.на оплату навчання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Міжнародному гуманітарному університеті.

За результатом автоматизованого розподілу цивільної справи між суддями Київського районного суду м. Одеси справі присвоєно єдиний унікальний номер 947/29664/19, головуючим визначено суддю Літвінову І.А.

На цій стадії провадження суддею не встановлено підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України для самовідводу.

Предметно, суб`єктно та інстанційно справа відноситься до юрисдикції місцевого загального суду та підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду як особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Позов ОСОБА_1 пред`явлено до фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одержаними на запит суду довідками відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 20 вересня 1995 року значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (в реєстраційному талоні вказана дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Також підтверджена і реєстрація з 07 липня 2000 року позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Вакулівка (в позовній заяві адресою фактичного проживання вказано: АДРЕСА_3 ).

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Територіальна юрисдикція (підсудність) справи Київському районному суду м. Одеси визначається на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі на цій стадії цивільного процесу не встановлені.

Утім, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху у зв`язку із недодержанням вимогам статей 175-177 ЦПК України при її оформленні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 176 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позов ОСОБА_1 підлягає грошовій оцінці, оскільки пов`язаний із стягненням грошової суми. Утім, ціна позову в позовній заяві не зазначена.

За правилами пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, а у відповідності до пункту 3 цієї частини: у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Позивачу необхідно остаточно визначитися з видом стягнень та зазначити ціну позову, враховуючи, що з визначеної ціни позову розраховується судовий збір за ставками позовної заяви майнового характеру.

Крім іншого позивач не надає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК). Позивач користується наданим йому правом на власний розсуд, при цьому звертається увага позивача на приписи статей 133, 134 ЦПК України, якими встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Враховуючи наведене позивачу пропонується врахувати наслідки невиконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Також позивачу необхідно виконати вимоги п.п. 7, 8, ч.3 ст. 175 ЦПК України, а саме зазначити: про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначити про наявність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових, копії яких додано до заяви.

Крім іншого звертається особлива увага позивача на вимоги, встановлені статтею 95 ЦПК України щодо доказів, які подаються до суду.

Відповідно до положень вказаної процесуальної норми письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказані положення Цивільного процесуального кодексу України узгоджуються з порядком засвідчення копій документів, визначеним пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Діючими з грудня 2017 року процесуальними нормами, а саме частинами другою, четвертою, восьмою статті 83 ЦПК України встановлено, - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Положеннями частини першої статті 78 ЦПК України суд обмежений у праві брати до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач свої вимоги обґрунтовує статтями 199, 200 СК України.

Однак при ознайомленні з додатками до позовної заяви встановлено, що донька позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто донька позивача є неповнолітньою особою.

При цьому статею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Тобто позивачу необхідно уточнити обґрунтування позову.

При ознайомленні з прохальною частиною позовної заяви встановлено, що викладена вона у наступній редакції: «Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на оплату навчання дочки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка продовжує навчання у Міжнародному гуманітарному університеті (згідно договору про надання освітніх послуг №081-1-015к від 02.08.2019 р.), у розмірі 15852 гривні 83 коп.».

За приписами статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачу необхідно узгодити прохальну частину позовної заяви з приписами статті 185 СК України.

Крім того позивач обґрунтовує своє право на звернення до суду із відповідним позовом, як особа, з якою проживає дитина, однак доказу цього не надає.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» ).

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Враховуючи виявлені недоліки при оформлені позовної заяви ОСОБА_1 , на виконання вимог частини першої статті 185 ЦПК України, суддею постановляється ухвала про залишення позовної заяви без руху та позивачеві встановлюється строк усунення недоліків.

Позивачу слід взяти до уваги, що якісна підготовка справи до судового розгляду спрямована в першу чергу на захист прав самого позивача та забезпечення розгляду справи без зволікань, з додержанням розумних строків, в порядку спрощеного позовного провадження, наслідком чого є економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, пов`язаних із безпосереднім розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 95, 175-177, 185, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) «про стягнення аліментів на навчання» - залишити без руху.

Встановити позивачеві строк усунення недоліків шляхом повного виконання вимог, встановлених статтями 95, 175-177 ЦПК України щодо форми, змісту та порядку подання позовної заяви відповідно до мотивувальної частини цієї ухвали - протягом десяти днів з дня одержання копії ухвали.

Забезпечити позивачу умови для засвідчення копій письмових доказів, доданих до позовної заяви безпосередньо у приміщені суду. Обов`язок по забезпеченню умов для виконанню цієї частини ухвали покласти на секретаря судового засідання Молодова В.С.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою до суду, роз`яснивши, що у випадку виконання ухвали та усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона буде вважатись поданою у день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачеві разом із доданими до неї матеріалами, що не позбавить позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Літвінова І. А.