РІШЕННЯ

іменем України

"25" січня 2019 р. 145/2230/18

2-о/145/16/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тростянець Тиврівського району Вінницької області помер його батько ОСОБА_3. Він до дня смерті постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2.69 гектара, яку він отримав у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ця земельна ділянка розташована на території Тростянецької сільської ради і належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_1 виданого Тростянецькою сільською радою 18 березня 2002 року.

За життя його батько своїм майном не розпорядився. Він спадкоємець першої черги спадкування за законом після смерті батька і бажає прийняти спадщину. Він звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але перешкодою в видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що у встановлений законодавством строк він не подав, до нотаріальної контори, заяву про прийняття спадщини і на день смерті батька він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Але, фактично, до дня смерті батька він проживав разом з ним (без реєстрації) в АДРЕСА_1, тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину, так як не відмовився від неї протягом шестимісячного строку.

Батько помер в віці 76 років. Він важко хворів, був інвалідом першої групи, йому було важко самостійно забезпечувати свою життєдіяльність, він потребував сторонньої допомоги, про що зазначено в довідці МСЕК № 007396 про його інвалідність, тому в липні 2017 року він переїхав на постійне місце проживання до нього і проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Але він не зареєструвався за місцем свого фактичного проживання.

Просить встановити факт його постійного проживання з його батьком, ОСОБА_3, в АДРЕСА_1 на день його смерті, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримали, просять її задоволити з підстав, викладених у ній.

Заявник ОСОБА_1 пояснив, що з липня 2017 року він постійно прорживав з батьком, оскільки той був інвалідом першої групи, а в червні 2017 року переніс другий інсульт і вже не міг жити без сторонньої допомоги, тому заявник змушений був перейти жити до батька на АДРЕСА_1, а його сім'я залишилась жити в будинку по АДРЕСА_2.

Представник заінтересованої особи Тростянецької сільської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, вислухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе заяву задоволити, так як факт, що заявник на день смерті батька, ОСОБА_3, постійно проживав разом з ним в АДРЕСА_1 стверджується довідками виконавчого комітету Тростянецької сільської ради № 613 від 29 вересня 2018 року (а.с. 5) та № 910 від 11 грудня 2018 року (а.с. 4), в даних довідках вказано, що до дня смерті свого батька, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1, заявник постійно проживав разом з ним однією сім'єю, здійснював догляд за ним та показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_4 дав показання про те, що він сусід заявника, проживає по АДРЕСА_3. Батько заявника жив навпроти нього, а син ОСОБА_1 проживав із сім'єю у власному будинку. Батько був інвалідом, оскільки в червні-липні 2017 року у нього стався інсульт і він був "лежачий". Син тоді став постійно жити з батьком, а жінка з дітьми були в своєму будинку по АДРЕСА_1 і постійно навідувались до ОСОБА_1 і його батька. Він сам лікар і майже кожен день ставив йому крапельниці. ОСОБА_1 брав відпустки і сидів біля батька, який помер в жовтні 2017 року.

Свідок ОСОБА_6 дав показання про те, що він проживає в АДРЕСА_4. Заявник та його батько жили по сусідству з ним, вони часто зустрічались. Батько заявника за 2 роки до смерті переніс інсульт і хворів, після інсульту його здоров'я погіршилось і він вже був "лежачий", тому син з середини літа постійно жив у будинку батька, а його сім'я по сусідству.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 315-319 ЦПК України

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з його батьком, ОСОБА_3, в АДРЕСА_1 на день його смерті, яка сталась в с. Тростянець Тиврівського р-ну ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 01.02.2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.