ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/854/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: Смоляр О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Храпка В. Д., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Смоляр О.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, повний текст рішення складений 28 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 листопада 2016 року.

В шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який перебуває на повному утриманні позивача.

Сім`я не склалась через різні погляди на життя, тому позивачем скеровано до суду позов про розірвання шлюбу.

Відповідач залишив сім`ю, матеріальної допомоги не надає, дитину та дружину, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, не забезпечує.

На підставі викладеного позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь

аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1626 гривень з подальшою зміною розміру прожиткового мінімуму по щорічній індексації відповідно до закону, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 06 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 06 травня 2019 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в межах суми платежу по аліментах за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом невірно застосовано норми матеріального права, не надано оцінки всім фактичним обставинам та доказам, якими вони підтверджуються, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що позивач має на праві власності дороговартісне майно, зокрема квартиру у місті Київ, автомобіль, будинок, земельні ділянки, що свідчить про його добрий матеріальний стан. Відповідач на даний час проживає в Києві, працює програмістом, добре заробляє, оскільки утримує належне йому на праві власності майно, здійснює оплату комунальних платежів, заправляє автомобіль, купує дорогі іграшки дитині. Наведене свідчить про те, що майновий стан відповідача є достатнім, щоб сплачувати аліменти на утримання сина та дружини у більшому розмірі, ніж визначено судом. Підтвердженням хорошого майнового стану відповідача є і те, що 24 липня 2019 року відповідач зареєструвався як фізична особа-підприємець.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1626 гривень та аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 29 листопада 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11).

В шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22 лютого 2017 року. (а.с.12)

Позивач ОСОБА_1 в період з 10 квітня 2017 року по 20 лютого 2020 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, що підтверджується довідкою Торговельно-економічного коледжу КНТЕУ №125 від 26 червня 2019 року (а.с. 38).

Відповідно до довідки Центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомоги від 27 червня 2019 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Дніпровському РУПСЗН та з березня 2017 року отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 860 гривень (а.с. 39).

Вказані фактичні обставини сторонами у справі визнаються та не оспорюються.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

З висновком суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини апеляційний суд не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком та на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, суд не врахував загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах гігієни. Інших утриманців відповідач не має. Матеріали справи не містять доказів про наявність у батька дитини будь-яких обмежень до працевлаштування. Матеріальне забезпечення дитини складає лише отримання позивачем допомоги при народженні дитини розмір якої складає 860 гривень, і зазначена сума має ділитись на проживання позивача та дитини.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про можливість змінити визначений оскаржуваним судовим рішенням розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - 1500 гривень щомісяця.

Судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб не має, а отже в змозі сплачувати аліменти в більшому розмірі та не перекладати тягар утримання дитини тільки на позивача.

Крім того, ч.ч.2, 4 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З вказаної норми права слідує, що при визначенні матеріальної допомоги обов`язково враховується можливість чоловіка надавати таку допомогу.

Встановивши, що позивач, на вихованні та утриманні якої перебуває син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має право на матеріальну допомогу від батька дитини відповідача ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, стягнувши з відповідача на утримання позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень.

Виходячи з вимог розумності і справедливості, враховуючи стягнуті аліменти на дитину, апеляційний суд приходить до висновку, що визначений судом розмір аліментів на утримання дружини є достатнім.

Посилання апелянта на наявність у відповідача на праві власності майна, а саме квартири, будинку, автомобіля та земельних ділянок не свідчить про наявність у нього доходу, достатньому для сплати аліментів на утримання дружини у заявленому розмірі, оскільки саме по собі володіння нерухомим майном не приносить прибутку.

Так само реєстрація відповідача як фізичної особи-підприємця не свідчить про отримання ним доходу який дозволяє сплачувати аліменти на дружину в заявленому розмірі.

Таким чином рішення суду першої інстанції у даній справі в частині визначення розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини, слід змінити, визначивши його у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 06 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - змінити в частині визначення розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 06 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2019 року у даній справі - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1152 гривни 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 12 грудня 2019 року.

Судді :