Справа № 482/2057/18
Номер провадження 4-с/482/1/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Баранкевич В.О.

секретаря судових засідань - Андрусенко В.А.,

за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_1 ,

представників Інгульського відділу ДВС у м.Миколаєві - Терещенко А.О.. Іванченка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Інгульського відділу ДВС у м.Миколаєві ГТУЮ у Миколаївській області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати дії заступника начальника Інгульського відділу ДВС у м.Миколаєві ГТУЮ у Миколаївській області Терещенка А.О. неправомірними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 14722467 від 24 листопада 2015 року, зобов`язати заступника начальника Інгульського відділу ДВС у м.Миколаєві ГТУЮ у Миколаївській області Терещенка А.О. відновити виконавче провадження № 14722467 від 31.08.2009 року.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 10 жовтня 2018 року він звернувся з заявою

на ім`я начальника Інгульського відділу ДВС у м. Миколаєві ГТУЮ у Миколаївській області про відновлення виконавчого провадженя за дублікатом виконавчого листа, але 20.10.2018 р. його заяву повернуто без прийняття до виконання, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження № 14722467 від 24.11.2015 року не скасована, відсутні підстави для відновлення виконавчого провадження.

Посилаючись на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-118 від 13 січня 2006 року винесена з порушенням норм чинного законодавства, просив задовольнити скаргу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою скаргу, вказавши, що ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 08.10.2013 р. постанову про закінчення виконавчого провадження від 05.07.2013 р. скасовано, а державний виконавець не відновив виконавчого провадження.

Зазначив, що відповідно до цього, постанова про закінчення виконавчого провадження № 14722467 від 24.11.2015 року винесена незаконно і підлягає скасуванню.

Представники Інгульського відділу ДВС у м.Миколаєві - Терещенко А.О.. Іванченко І.В., в судовому засіданні просили суд залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 , оскільки ним пропущено строк на оскарження, так як 21.02.2018 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та отримав необхідні ксерокопії, про що свідчить відмітка останнього на обкладинці виконавчого провадження № 1472467 від 24.11.2015 р.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали скарги, матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюється іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Вказана норма кореспондується з ч.1 ст.11 цього Закону згідно якої державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заочним рішенням Новоодського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2005 року у справі № 2/418/05 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Деметра-Люкс», ОСОБА_2 про витребування майна та відшкодування майнової та моральної шкоди.

Постановлено зобов`язати ТОВ «Деметра-Люкс» повернути ОСОБА_1 гноєрозкидувач «ПРТ-7», сівалку «СОІ-4», вартістю відповідно 14000 грн. і 6500 грн. також з ТОВ «Деметра-Люкс» ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто відповідно 65274,56 грн. і 7062,31 збитків. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили та було видано виконавчий документ, який в подальшому пред`явлений ОСОБА_1 до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

За виданим судом виконавчим листом №2-418/05, Ленінським ВДВС Миколаївського МУЮ було відкрито виконавче провадження №14722467, яке постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ Кюкало Ю.М від 05.07.2013 року було закінчено.

08.08.2013 року ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області було відмовлено ОСОБА_1 в задоволені його скарги про скасування постанови старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ Кюкало Ю.М від 05.07.2013 року про закінчення виконавчого провадження ВП №14722467 по виконавчому листу №2-418//5, виданого Новоодеським районним судом Миколаївської області про зобов`язання ТОВ Деметра Люкс повернути власнику ОСОБА_1 гноєрозкидувач ПРТ-7, вартістю 14000 гривень, сівалку СОІ-4, вартістю 6500 гривень.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 08.10.2013 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 08.08.2013 року було скасовано і постановлено нову ухвалу про задоволення скарги.

Визнано неправомірною і скасовано постанову державного виконавця Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 05.07.2013 року про закінчення виконавчого провадження.

У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За такого, на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.11.2015 року, діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.. 51 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, діючого на час закінчення виконавчого провадження, у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення

виконавчого провадження або повернення виконавчого документа

стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником

відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець,

або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або

якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування

заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення

виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої

служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох

робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа

чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої

служби.

Про відновлення виконавчого провадження державний

виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного

дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову

державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі),

який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Особою, бездіяльність якого оскаржується, не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що державним виконавцем, у відповідності до вимог ст.. 51 вищевказаного Закону, після винесення апеляційним судом Миколаївської області 08.10.2013 року ухвали, якою було визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 05.07.2013 року про закінчення виконавчого провадження, було відновлено виконавче провадження.

Як вбачається з дослідженої судом ухвали апеляційного суду, суб`єкт оскарження ОСОБА_4 , був особисто присутнім під час розгляду апеляційним судом скарги ОСОБА_1 і знав, що винесену ним постанову від 05.07.2013 року скасовано, відповідно, виконавче провадження підлягає відновленню

За такого, відповідно до вищенаведеного, постанова про закінчення виконавчого провадження № 14722467 від 24.11.2015 року винесена незаконно і підлягає скасуванню, так як виконавче провадження не було відновлено у законному порядку, у зв`язку із чим суд вважає скаргу ОСОБА_1 законною та обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно тверджень суб`єкта оскарження про те, що скаржником пропущено строк на оскарження, суд зазначає про таке.

Згідно ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки увиконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони невизначені законом, встановлюютьсявиконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як вбачається з ухвали Новоодеського районного суду від 31.10.2018 р., судом було постановлено поновити ОСОБА_1 строк на пред`явлення скарги на дії державного виконавця Інгульського відділу ДВС у м. Миколаєві ГТУЮ у Миколаївській області Терещенко А.О., поскільки скаржником було пропущено строк звернення до суду з скаргою, в скарзі містилося клопотання поновити строк на пред`явлення скарги.

Крім того, ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами виконавчого провадження та отриманя необхідних ксерокопії, не свідчить про те, що ним було отримано копію постанови про закриття виконавчого провадження № 1472467 від 24.11.2015 р.

За таких обставин, керуючись ч.6 ст.258 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Інгульського відділу ДВС у м.Миколаєві ГТУЮ у Миколаївській області - задовольнити.

Визнати дії заступника начальника Інгульського відділу ДВС у м.Миколаєві ГТУЮ у Миколаївській області Терещенка А.О. неправомірними.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 14722467 від 24 листопада 2015 року.

Зобов`язати заступника начальника Інгульського відділу ДВС у м.Миколаєві ГТУЮ у Миколаївській області Терещенка А.О. відновити виконавче провадження № 14722467 від 31.08.2009 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 12 вересня 2019 року.

Головуючий: Баранкевич В.О.