КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/1292/19 Головуючий у І інстанції - Фролова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря Покраси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна Ініціатива» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна Ініціатива», Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Хіллс» про визнання права власності на майнові права на частину незавершеного будівництва,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна Ініціатива», Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Хіллс» про визнання права власності на майнові права на частину незавершеного будівництва, у якому просив визнати за ним право власності на майнові права на однокімнатну квартиру за будівельним номером НОМЕР_1, загальною площею 35,63 кв.м., розташовану у секції №3 на 10 поверсі в житловому будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 , який розташований на ділянці з кадастровим номером: :91:950:0053; право власності на майнові права на однокімнатну квартиру за будівельним номером НОМЕР_2, загальною площею 109,8 кв.м., розташовану у секції №3 на 10 поверсі в житловому будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 , який розташований на ділянці з кадастровим номером: :91:050:0053; право власності на майнові правана паркомісце за будівельним номером №042, загальною площею 13,75 кв.м., рівень розташування 4 (+9,900) в житловому будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 , який розташований на ділянці з кадастровим номером: :91:050:0053, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» було укладено договір № CMI/03/НОМЕР_1 купівлі-продажу майнових прав, за змістом якого позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості, а саме квартиру під будівельним НОМЕР_1, загальною площею 35,63 кв.м., розташовану у секції №3 на 10 поверсі в житловому будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 , який розташований на ділянці з кадастровим номером: :91:950:0053. Крім того, 30 липня 2014 року між позивачем та ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» було укладено договір № СМІ/03/441 купівлі-продажу майнових прав, згідно умов якого позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості, а саме квартиру під будівельним № НОМЕР_2, загальною площею 109,8 кв.м., розташовану у секції №3 на 10 поверсі в житловому будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 , який розташований на ділянці з кадастровим номером: :91:050:0053. Також, 30 липня 2014 року між тими ж сторонам було укладено договір № СМІ/03/441 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості, а саме паркомісце за будівельним номером №042, загальною площею 13,75 кв.м., рівень розташування 4 (+9,900) в житловому будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 , який розташований на ділянці з кадастровим номером: :91:050:0053. Позивачем сплачено 100 % вартості квартири НОМЕР_1, НОМЕР_2 та паркомісця № 042 , у відповідності до умов договору. Плановий термін закінчення будівництва - 4 квартал 2014 року, плановий термін введення в експлуатацію - 1 квартал 2015 року. Поряд із тим, будівництво будинку на час звернення до суду із позовом не закінчено, будинок не введений в експлуатацію. Крім того, ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» без відома та згоди інвесторів, було відчужено земельну ділянку , на якій проводилось будівництво будинку, на користь ТОВ «Парк Хіллс», яке, у свою чергу, 30 листопада 2018 року отримало дозвіл на проведення будівельних робіт. Позивач вважає, що наведені обставини унеможливлюють виконання ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» своїх зобов`язань за договорами з будівництва перед позивачем стосовно передачі права власності на квартири та паркомісце, а ТОВ «Парк Хіллс» не визнає майнових прав позивача. За таких обставин, позивач вважає за необхідне звернутись до суду із вказаним позовом за захистом своїх порушених та невизнаних прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2019 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на майнові права на однокімнатну квартиру за будівельним номером НОМЕР_1, загальною площею 35,63 кв.м., розташовану у секції №3 на 10 поверсі в житловому будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 , який розташований на ділянці з кадастровим номером: :91:950:0053. Визнано за ОСОБА_3 право власності на майнові права на однокімнатну квартиру за будівельним номером НОМЕР_2, загальною площею 109,8 кв.м., розташовану у секції №3 на 10 поверсі в житловому будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 , який розташований на ділянці з кадастровим номером: :91:050:0053. Визнано за ОСОБА_3 право власності на майнові прав на паркомісце за будівельним номером №042, загальною площею 13,75 кв.м., рівень розташування 4 (+9,900) в житловому будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 , який розташований на ділянці з кадастровим номером: :91:050:0053.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна Ініціатива»подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просили рішення скасувати та ухвалити нове рішення ,яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивували тим, що майнове право, яке є предметом договорів купівлі-продажу майнових прав-це обумовлене право набуття в майбутньому право власності на нерухоме майно (право володіння), яке виникає тоді коли виконані певні, але не всі передумови, необхідні й достатні для набуття речового права. Зазначає, що відповідно до наявних у матеріалах справи документах позивач виконав свої грошові зобов`язання перед відповідачем повністю сплативши вартість об`єктів нерухомості тобто вчинив всі дії спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги переходу права власності на об`єкти нерухомості або для набуття права на майнові права на ці об`єкти . Проте право власності на об`єкти нерухомості у позивача не виникло. Порядок оформлення права власності на об`єкти інвестування після прийняття такого об`єкту до експлуатації врегульовано чинним на час укладення договору купівлі-продажу майнових прав Законом України від 18 вересня 1991 року №1560-ХХ ІІ «Про інвестиційну діяльність» та Цивільним кодексом України тому позивач не може набути право власності на об`єкт незавершеного будівництва , що не зданий в експлуатацію.

11 жовтня 2019 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. У зв`язку з факторами, що унеможливлюють виконання ТОВ «Соціальна ініціатива» своїх зобов`язань за договорами з будівництва перед позивачем стосовно передачі в подальшому прав власності на квартиру НОМЕР_2,НОМЕР_1 та поркомісце ;оскільки суб`єктиний склад на об`єкті будівництва був повністю змінений, в тому числі замовником будівництва наразі виступає зовсім інший суб`єкт господарювання (ТОВ «»Парк Хіллс), з яким у позивача немає жодних договірних зобов`язань щодо організації будівництва будинку у зв`язку з затвердження нового проекту будівництва, а також через те, що апелянт та ТОВ «Парк Хіллс» не визнають майнові права позивача (які виникли на підставі договорів), в зв`язку з чим відбувається порушення прав позивача.

Зазначає, що об`єктом цивільного права за договором є набуті за позивачем майнові права на квартиру, отримані в результаті інвестицій на конкретно визначену площу та якими позивач вправі володіти та яких позивача не може бути протиправно позбавлено права чи обмеження у його здійсненні відповідно до чинного законодавства.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержання чинного законодавства, а отже просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

30 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» було укладено договір № CMI/03/442 купівлі-продажу майнових прав, за змістом якого позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до п. 1.1 Договору №СМІ/03/442 Об`єкт капітального будівництва - житлово-офісний комплекс з нежилими приміщеннями на АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0053, право на спорудження якого виникло у ТОВ «Соціальна Молодіжна Ініціатива» на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 64 від 30 липня 2013 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 456727.

Відповідно до п. 1.3 Договору №СМІ/03/442 майнові права - це всі права на Об`єкт нерухомості, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Соціальна Молодіжна Ініціатива» (). Майнові права відчужуються Покупцю, який у випадку належного виконання умов цього Договору набуває у майбутньому право власності на Об`єкт нерухомості.

Згідно з п. 1.2 Договору №СМІ/03/442 Об`єкт нерухомості - складова та невід`ємна частина Об`єкту капітального будівництва виражена у вигляді квартири, організацію будівництва якого здійснює Продавець. Характеристики Об`єкта нерухомості та інформація, яка його ідентифікує, надана в п. 2.2 цього Договору.

За умовами п. 2.2 Договору №СМІ/03/НОМЕР_1 Сторони домовились, що Об`єктом нерухомості, Майнові права на який передаються за даним Договором, є Об`єкт нерухомості, розташований в Об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_1 » з наступними характеристиками: однокімнатна квартира за будівельним номером НОМЕР_1, загальною площею 35,63 кв.м., розташована у секції №3 на 10 поверсі.

Також, 30 липня 2014 року між позивачем та ТОВ «Соціальна Молодіжна Ініціатива» було укладено договір № СМІ/03/НОМЕР_2 купівлі-продажу майнових прав.

Відповідно до п. 1.1 Договору № СМІ/03/НОМЕР_2 Об`єкт капітального будівництва - житлово-офісний комплекс з нежилими приміщеннями на АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0053, право на спорудження якого виникло у ТОВ «Соціальна Молодіжна Ініціатива» на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 64 від 30 липня 2013 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 456727.

Згідно з п. 1.3 Договору № СМІ/03/НОМЕР_2 майнові права - це всі права на Об`єкт нерухомості, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Соціальна Молодіжна Ініціатива» (). Майнові права відчужуються Покупцю, який у випадку належного виконання умов цього Договору набуває у майбутньому право власності на Об`єкт нерухомості.

За умовами п. 1.2 Договору №СМІ/03/НОМЕР_1 Об`єкт нерухомості - складова та невід`ємна частина Об`єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири, організацію будівництва якого здійснює Продавець. Характеристики Об`єкта нерухомості та інформація, яка його ідентифікує, надана в п. 2.2 цього Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору № СМІ/03/НОМЕР_2 Сторони домовились, що Об`єктом нерухомості, Майнові права на який передаються за даним Договором, є Об`єкт нерухомості, розташований в Об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_1 » з наступними характеристиками: трикімнатна квартира за будівельним номером НОМЕР_2, загальною площею 109,8 кв.м., розташовану у секції №3 на 10 поверсі.

Також, 30 липня 2014 року між тими ж сторонами було укладено договір № СМІ/Ам/042 купівлі-продажу майнових прав.

Відповідно до п. 1.1 Договору № СМІ/03/НОМЕР_2 Об`єкт капітального будівництва - житлово-офісний комплекс з нежилими приміщеннями на АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0053, право на спорудження якого виникло у ТОВ «Соціальна Молодіжна Ініціатива» на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 64 від 30 липня 2013 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 456727.

У відповідності до п. 1.3 Договору № СМІ/03/НОМЕР_2 майнові права - це всі права на Об`єкт нерухомості, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Соціальна Молодіжна Ініціатива» (). Майнові права відчужуються Покупцю, який у випадку належного виконання умов цього Договору набуває у майбутньому право власності на Об`єкт нерухомості.

За умовами п. 1.2 Договору №СМІ/03/НОМЕР_1 Об`єкт нерухомості - складова та невід`ємна частина Об`єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири, організацію будівництва якого здійснює Продавець. Характеристики Об`єкта нерухомості та інформація, яка його ідентифікує, надана в п. 2.2 цього Договору.

Згідно із п. 2.2 Договору № СМІ/03/НОМЕР_2 Сторони домовились, що Об`єктом нерухомості, Майнові права на який передаються за даним Договором, є Об`єкт нерухомості, розташований в Об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_1 » з наступними характеристиками: паркомісце за будівельним номером №042, загальною площею 13,75 кв.м., рівень розташування 4 (+9,900).

Позивач сплатив 100% вартості квартири НОМЕР_1 , квартири НОМЕР_2 та паркомісця № 042 та виконав всі умови договору, що підтверджується платіжним дорученням №2 від 31 липня 2014 року, Довідкою про фінансування 100% майнових прав на Об`єкт нерухомості №268 від 01 серпня 2014 року, платіжним дорученням №1 від 31 липня 2014 року, Довідкою про фінансування 100% майнових прав на Об`єкт нерухомості №269 від 01.08.2014 року, квитанцією №9936515-1 від 14 січня 2015 року, Довідкою про фінансування 100% майнових прав на Об`єкт нерухомості №485 від 15 січня 2015 року.

Пунктами 2.6, 2.7. Договору №СМІ/03/НОМЕР_1 та Договору №СМІ/03/НОМЕР_2 передбачено, що Плановий термін закінчення будівництва - 4 квартал 2014 року. Плановий термін введення в експлуатацію -1 квартал 2015 року.

Пунктами 2.6, 2.7. Договору №СМІ/Ам/042 (паркомісце 042) визначено, що Плановий термін закінчення будівництва - 2 квартал 2015 року. Плановий термін введення в експлуатацію - 4 квартал 2015 року.

Відповідно до п. 3.1. Договорів, майнові права на Об`єкт нерухомості за цим Договором закріпляються за Покупцем у момент видачі Довідки про оплату 100% майнових прав.

Об`єкт нерухомості передається Продавцем Покупцю шляхом підписання Акту прийому-передачі Об`єкта нерухомості (п. 3.3. Договорів), поряд із тим такі акти підписані не були.

Як передбачено п. 3.6. Договорів, після реєстрації свідоцтва про право власності на Об`єкт нерухомості, у порядку встановленому чинним законодавством України, Покупець має право володіти, користуватись та розпоряджатись Об`єктом нерухомості без обмежень.

Відповідно до п. 5.2.4. Договорів, ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» зобов`язане забезпечувати будівництво Об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію.

Як вбачається із інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 144204715 від 06 листопада 2018 року, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :91:050:0053 відчужено ТОВ «Парк Хіллс».

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виконано свої зобов`язання за договором шляхом оплати вартості об`єкта, тобто вчинено дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних для набуття майнових прав на квартиру.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтується на нормах чинного законодавства.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, наразі на час звернення позивача до суду будівництво об`єкту не завершене, останній не введений в експлуатацію, що не заперечувалось представниками відповідачів у судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності).

За ч.1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність», суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про інвестиційну діяльність», відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності на Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України.

Згідно умов ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Враховуючи викладене, оскільки укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є інвестиційними договорами, а тому невиконання відповідачем зобов`язань за договором призводить до порушення прав позивача, а саме через порушення відповідачем строку прийняття об`єкта фінансування в експлуатацію та порушення строку його передачі позивачу у останнього відсутня можливість зареєструвати майнові права власності на цей об`єкт у встановленому законом порядку.

Що стосується доводів апеляційної скарги, щодо неможливості визнавати права власності на незавершене будівництво та не вірного обраного способу захисту колегія суддів зазначає наступне.

27 лютого 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 2-856/12, провадження № 61-29899св18 (ЄДРСРУ № 80715967 ) досліджував питання належного правового захисту при визнанні власником на майнові права щодо об`єкту інвестування.

Відповідно до статей 526, 527, 530-532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Разом з тим статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України визначає загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Вказаними нормами права визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності-це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Крім того, на час укладення сторонами даних договорів про купівлю-продаж майнових прав правовідносини щодо залучення коштів фізичних осіб з метою фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулювалися законами України від 19 червня 2003 року № 978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та від 18 вересня 1991 року № 1560-XII «Про інвестиційну діяльність.

Виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами та нормою статті 331 ЦК України не передбачено.

Вказаними законами визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації.

Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1502цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1732цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 10лютого 2016 року у справі № 6-2250цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16, від 30 березня 2016 року у справі № 6-3129цс15, від 30 березня 2016 року у справі № 6-265цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-290цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994 цс15.

У даній справі позивач виконав свої грошові зобов`язання за договорами купівлі-продажу майнових прав, повністю сплативши вартість, установлену вказаними договорами, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва, а відповідач ухилився від надання необхідних для оформлення права власності позивача документів на майно, чим порушив умови договорів, укладених між сторонами.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, порушене право інвестора підлягає захисту шляхом зобов`язання забудовника виконати умови укладених між сторонами договорів у частині зобов`язання останнього передати позивачу документи (копії документів, нотаріальні копії документів, оригінали документів та інше), що необхідні для оформлення права власності на об`єкти нерухомості.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 367/1623/15-ц (провадження № 61-4466св18).

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку,що установивши, що позивачем вчинені дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт завершеного будівництва, а відповідач ухилився від надання необхідних для оформлення права власності позивача документів на нерухоме майно, чим порушив умови укладених між ними договорів, позивачем неправильно обраний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки між сторонами існують договірні зобов`язання щодо майнових прав на нерухоме майно та порядку набуття позивачем права власності на нього, тобто договірні зобов`язання між сторонами є первісними, такими, що не виконуються однією із сторін договору, а тому право позивача підлягає захисту шляхом звернення до суду із позовом про зобов`язання виконати умови договорів, а не визнання права власності на нерухоме майно.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 12 листопада 2014 року у справі № 6-129цс14 суди не можуть визнати право власності на новостворене нерухоме майно, однак в цій постанові йдеться про визнання права власності на новостворене майно, тоді як у цій справі предметом позовних вимог є майнові права.

В той же час, 13 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 760/17864/16-ц, провадження № 61-699св17 (ЄДРСРУ № 81722147) підтвердив раніше сформовану позицію викладену у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 6-14-39цс19 та від 27 лютого 2019 року у справі № 6-14-606цс18, яка полягає в тому, що у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Таким чином за аналогічних правовідносин предметом позову повинно бути визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, а не визнання права власності на нього.

Таким чином суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову шляхом визнання права власності на майнові права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та позовними вимогами, оскільки позивач не просив визнати та зареєструвати за ним право власності на квартири і парко місце, а просив визнати за ним право власності на майнові права на частину в об`єкті незавершеного будівництва.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суд першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2019 року.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна Ініціатива» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 09 грудня 2019 року

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко