Справа № 357/5027/19
У Х В А Л А

10 грудня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кошель Б. І.

при секретарі Тодосієнко О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування арештів майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту/обтяжень майно, яке належить АТ «Перший Український Міжнародний Банк», що знаходиться за адресою: Київська обл.., м АДРЕСА_1 Біла АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 кв. 72 та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 17.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судові засідання, призначені на 27.09.2019, 24.10.2019, 10.12.2019, свого представника не направив, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та заяви представника про відкладення розгляду справи.

Заяви про розгляд справи за його відсутності від представника позивача не надходило.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Аналогічні висновки висловлені в ухвалах Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц (провадження № 61-1420ск19), від 31 січня 2019 року у справі № 442/2263/18 (провадження № 61-48691ск18), від 25 березня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц (провадження № 61-4960ск19), постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 336/5225/18 (провадження № 61-14843св19).

Так судом встановлено, що про судові засідання, призначені на 27.09.2019, 24.10.2019, 10.12.2019, позивача було повідомлено завчасно та належним чином. Представником позивача направлялись клопотання від 22.10.2019, 24.10.2019 та 09.12.2019 про відкладення розгляду справи у зв`язку із прийняттям участі в інших судових процесах.

Разом з тим, заява про розгляд справи за відсутності представника позивача до суду не надходила.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії, заява № 11681/85, пункт 35 рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування арештів майна, підлягає залишенню без розгляду в зв`язку із повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставною для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Керуючись 223, п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування арештів майна, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель