Провадження №2/428/207/2019
21 січня 2019 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кордюкової Ж.І.,
за участю секретаря Чумак Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьк Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що він є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, б. 35, кв. 17. У вищезазначеній квартирі разом з ним зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 його дідусь, ОСОБА_3 його мати. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в зазначеній квартирі не проживають з 2016 року і відсутні без поважних причин. Вони виїхали з вказаної квартири, забравши свої речі. Відповідачі добровільно не бажають знятися з реєстрації. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі порушують права та інтереси позивача, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування вказаною квартирою. Оскільки відповідачі відсутні за місцем реєстрації більше ніж один рік, позивач вважає їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою. Позивач звернувся з позовною заявою до суду і просить визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, б. 35, кв. 17.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалися.
21.01.2019 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, б. 35, кв. 17, на праві приватної власності належить ОСОБА_1, що підтверджується копією договору дарування квартири від 12.07.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_5, в реєстрі №1-2592, копією реєстраційного надпису КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 15.07.1997 року №154.
Згідно з копією акту про встановлення факту проживання /не проживання/ від 01.10.2018 року, засвідченого директором КП «Житлосервіс «Світанок», за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, б. 35, кв. 17, фактично проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_6, окрім вказаних осіб з 2016 року по теперішній час ніхто не проживає.
Як вбачається з позовної заяви, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у вищевказаній квартирі з 2016 року, оскільки переїхали проживати до іншого місця проживання, забравши при цьому свої речі. Зазначена обставина підтверджується матеріалами справи.
Застосовуючи вищевказані норми матеріального права, суд враховує розяснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають за місцем їх реєстрації понад один рік і переїхали проживати до іншого місця проживання, то, відповідно, вони втратили право користування спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідачів у квартирі за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, б. 35, кв. 17, яка на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1, створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, оскільки він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованих відповідачів. Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності та враховуючи, що відповідачі не проживають в спірній квартирі без поважних причин понад один рік і не приймають участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратили інтерес до вказаного житлового приміщення.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. з кожного, у звязку з їх документальним підтвердженням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280 - 283, 288 - 289, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, б. 35, кв. 17.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_7, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 35, кв. 17; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Представник позивача: ОСОБА_4, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, б. 58/19 (1-й поверх); реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 35, кв. 17.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 35, кв. 17.

Суддя Ж. І. Кордюкова