ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/650/19 Справа № 202/8692/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Шклярук Д.С. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання недійсним кредитного договору та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між нею та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» 23.11.2007 року був укладений договір про надання споживчого кредиту №5808210, що укладався із значенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої банком для будь-яких клієнтів - фізичних осіб, за яким банк надає позичальникові кредит в іноземній валюті, а саме в сумі 95488,00 доларів США, зі строком повернення кредиту не пізніше 23.11.2027 року. В забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором між нею та відповідачем був укладений договір іпотеки №5808228 від 23.11.2007 року відповідно до умов якого, банку передано в іпотеку трьохкімнатну квартиру, загальною площею 76,5 кв.м., яка знаходиться АДРЕСА_1, яка на даний час використовується сім'єю позивача. При зверненні до банку з проханням надати кредит, представники відповідача, як професійного надавача фінансових послуг, пояснили, що на такі цілі кредити у національній валюті - гривні не вигідні, оскільки на відміну від гривневих, кредити у валюті видаються за процентною ставкою, меншою ніж процентна ставка в гривні, а тому за умови постійної стабільності курсу національної валюти України, валютний кредит більш вигідний, ніж гривневий. Повністю довіряючи відповідачу, вважаючи в момент укладення спірного договору, що сторони діють у повній відповідності до вимог закону, визначення валютою платежу у доларах США буде на її користь, а зростання курсу долара по відношенню до гривні за час дії кредитного договору не відбудеться, не розуміючи, що у кредитному договорі відсутня ціна валютної цінності, виражена в національній валюті, а також, що таким чином, вона бере на себе всі валютні ризики, уклала кредитний договір приєднання внаслідок помилки стосовно суттєвих умов договору, які мають істотне значення.Восени 2008 року, коли почав зростати курс долара США по відношенню до національної валюти України, вона потрапила у важкий фінансовий стан, і тоді, уважно ознайомившись з текстом договору, чинним законодавством України, в тому числі Цивільним кодексом України, прийшла до висновку, що кредитний договір укладений з порушенням вимог закону в частині обігу готівкової валюти на території України та в частині відсутності ціни валютної цінності (доларів США). Відповідач не мав права надавати їй кредит в іноземній валюті. Відповідачу було відомо, що кредитні кошти були нею отримані для своїх особистих потреб (безпосередньо для купівлі квартири), тобто ці кредитні кошти банк повинен був використати для розрахунку з іншим резидентом України в національній валюті гривні. Індивідуальної ліцензії для використання доларів США як засобу платежу по кредитному договору не було, більш того договір купівлі-продажу квартири чітко передбачає розрахунок в гривні. Видача відповідачем агентом валютного контролю - кредиту в іноземній валюті резиденту України, який не має індивідуальної ліцензії для розрахунків цією валютою з іншим резидентом України є порушенням банком своїх обов'язків агента валютного контролю. У відповідача, а відтак і у позивача, на момент укладення спірного договору кредиту індивідуальна ліцензія, видана НБУ на використання іноземної валюті при здійсненні платежів за вказаним договором кредиту була відсутня. Через це договір слід визнати недійсним згідно ст. 215 Цивільного кодексу України через недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 статті 203 ЦК України. Використання відповідачем доларів США, як предмету кредитування за споживчим кредитом, дає безспірне право відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» (умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача), за своїм вибором вимагати визнання договору недійсним. Також, відповідно до ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону і України від 26 квітня 2001 року № 2402 «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. На час укладання кредитного договору у неї мався малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дану інформацію відповідач знав та підстави уникання та дотримання вимог чинного законодавства відносно долучення та дозволу опікунського комітету не здійснив. На даний час позивач має ще малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Положення Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» вимагає попередньої згоди органу опіки і піклування для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, приймаються до розгляду справи про визнання договорів недійсними починаючи з 01.01.2006 року. Таким чином, підстави недійсності даних вищевказаних договорів безпосередньо випливають з підстав невиконання відповідачем вимог Закону про отримання згоди органу опіки і піклування. Тому позивач просила визнати договір про надання споживчого кредиту №5808210 від 23.11.2007 укладений між нею та ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» недійсним у повному обсязі.

26 січня 2015 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» також звернулось із позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», та ОСОБА_4 (позичальник) був укладений кредитний договір №5808210 від 23.11.2007 року, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 95488,00 доларів США строком по 23 листопада 2027 року. Банк належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, відкривши відповідачу позичковий рахунок та надавши обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі. Відсотки за користування кредитом за період часу з моменту видачі кредиту по 15.03.2014 року (включно) відповідачем сплачено в повному обсязі, однак після цього періоду ОСОБА_4 погашення вносила з порушенням встановленого графіку та потім взагалі припинила вносити платежі. Внаслідок таких дій, за кредитним договором, станом на 09.12.2014 року, утворилась заборгованість, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 64002,70 дол. США, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 2798,04 дол. США, пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором (еквівалент) - 3629,95 дол. США, пеня за порушення строків сплати процентів (еквівалент) - 157,97 дол. США., штраф (еквівалент) - 954,88 дол. США, штраф за невиконання умов страхування предметів застави - 48221,70 грн., а всього 71543,54 дол. США та 48221,70 грн. Банк 09.07.2014 року направив позичальнику письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, яка була отримана 23.07.2014 року. Однак зазначена вимога банку не була виконана відповідачкою у вказаний строк. Тому позивач за зустрічним позовом просив стягнути з ОСОБА_4 вказану заборгованість за кредитним договором №5808210 від 23.11.2007 року, станом на 09.12.2014 року, в загальному розмірі 71543,54 дол. США (66800,74 доларів США + еквівалент 4742,80 доларів США) та 48221,70 грн., а також судові витрати по справі.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання недійсним кредитного договору відмовлено. Зустрічну позовну заяву ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №5808210 від 23.11.2007 року в загальному розмірі 66800,74 доларів США та 175755,59 грн., а саме 64002,70 доларів США (1721032,6 грн. по офіційному курсу НБУ станом на 16.03.2016 року 100 доларів США = 2688,5419 гривень) - заборгованості за сумою кредиту; 2798,04 доларів США - заборгованості за несплаченими процентами за користування кредитом (75239,30 грн. по офіційному курсу НБУ станом на 16.03.2016 року 100 доларів США = 2688,5419 гривень); 101857,17 гривень - пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором; 25676,72 гривень - штрафів за порушення відповідачем обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2 - 4.3.6 кредитного договору; 48221,70 гривень - штрафів за порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір в сумі 3654,00 грн.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_1 та звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення первісних позовних вимог про визнання недійсним кредитного договору та відмову в задоволенні зустрічних вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення заборгованості.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась через канцелярію суду із клопотанням від 15.01.2019 року, в якому просить зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням по цивільній справі №202/1115/18 за позовом ОСОБА_1 до реєстратора майнових прав Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жука Вадима Миколайовича, третя особа - ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію права власності.

За змістом п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі в цьому випадку зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року за №2 роз'яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Заявником не наведено належного обгрунтування наявності підстав для зупинення провадження; не наведено обґрунтувань об'єктивної неможливості розгляду даної справи до розгляду справи №202/1115/18 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію права власності.

Посилання заявника на можливе подвійне стягнення з ОСОБА_1, у випадку задоволення зустрічного позову банку про стягнення заборгованості, є безпідставними; розгляд даного спору про визнання кредитного договору №5808210 від 23.11.2007 року недійсним, стягнення заборгованості не залежить від вирішення спору, що пов»язаний з виконанням договору іпотеки №5808228 від 23.11.2007 року.

Виходячи з викладеного, колегія дійшла висновку про необґрунтованість клопотання про зупинення апеляційного провадження у даній справі, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 260, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання недійсним кредитного договору та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до набрання законної сили судовим рішення у цивільній справі №202/1115/18 за позовом ОСОБА_1 до реєстратора майнових прав Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жука Вадима Миколайовича, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію права власності - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді