№ провадження 2/495/220/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

29 січня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Бучка І.В.,

Справа № 495/7571/18

за участю учасників справи:

позивача - особисто ОСОБА_1 /ОСОБА_2/ ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сектор з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав,

представника третьої особи на підставі довіреності - ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: сектор з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав, просить суд: позбавити батьківських прав ОСОБА_2, стосовно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 11.01.2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.07.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 25.06.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

З моменту винесення вказаного рішення суду, тобто з 29.07.2014 року, відповідач ОСОБА_2 жодної матеріальної чи моральної підтримки своїй дитині не надає, ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків, при цьому абсолютно не цікавиться життям своєї дитини та її матеріальним забезпеченням.

Дитина мешкає біля неї та знаходиться на повному її утриманні.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 станом на 31.07.2018 рік заборгованість становить 26 503,23 грн.

Відповідач сам не заперечує проти того, щоб судом було винесено рішення про позбавлення його батьківських прав.

На підставі вищевикладеного, посилаючись на п.2 ч.1 ст. 164 СК України, вона просить її позовні вимоги задовольнити, оскільки відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, згідно якої він з позовними вимогами згоден, просить позбавити його батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - ОСОБА_5, розглянувши справу без його участі.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Зі згоди позивача та третьої особи, суд розглядає справу за відсутність відповідача, відповідно до наданої заяви.

Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 12.04.2013 року. /л.с.7/.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.07.2014 року по справі № 495/4658/14-ц,позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, зареєстрований 11.01.2013 року відділом ДРАЦС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 04. Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 25.06.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. /л.с.9/.

Матеріалами справи встановлено, що наразі позивач повторно вийшла заміж та змінила прізвище з «Андрійчук» на «Бойченко», що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5. /л.с.6/.

У відповідності до довідки № 250, виданої КП «ЖЕО №1» , ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Дійсно син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкає біля матері та знаходиться на її утриманні, про що також вказано в акті підтвердження сусідів від 15.08.2018 року. /л.с.10,11/

Позивач у своєму позові вказує, що відповідач жодної матеріальної чи моральної підтримки своїй дитини не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, при цьому абсолютно не цікавиться життям своїх дитини та її матеріальним забезпеченням.

Так, у відповідності до розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеській області Сударіковою А.О., станом на 31.07.2018 року за боржником ОСОБА_2 рахується заборгованість по аліментам у розмірі 26 503,23 грн. /л.с.8/

У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 1 ст. 164 СК України, встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками у відношенні до малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Більш того, матеріли справи містять заяву ОСОБА_2, відповідно до якої він згоден, щоб було винесено рішення суду про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. /л.с.16/.

У відповідності до ч. 4,5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Так, 04.10.2018 року з виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування надійшов висновок № 02/15-29-4976/2240 від 02.10.2018 року, згідно якого доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. /л.с.22/

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не бажає піклуватись про свого сина, свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунувся від виконання покладених на нього законом обов'язків по вихованню та догляду за дитиною, надав заяву, згідно якої він згоден з позовними вимогами щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що у сенсі розуміння ч. 4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для задоволення позовних вимог, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: сектор з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 164 ч.1,2 165 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 83, 133, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сектор з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, НОМЕР_2, ІПН: НОМЕР_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, паспорт серії НОМЕР_6, ІПН: НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Третя особа - Сектор з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, що знаходиться за адресою: 67701, м. Білгород - Дністровський Одеської області по вул. Михайлівська, 52.

Суддя: