Справа № 486/1399/18
Провадження № 2/486/89/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 січня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Зацепіній І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу №486/1399/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_3,

без участі відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 15 грудня 2007 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року шлюб між ними розірвано. Останні три роки чоловік з нею та з сином не спілкується та місце його знаходження їй не відоме. 04 травня 2018 року видано судовий наказ, яким з відповідача стягнено аліменти на утримання сина, але відповідач ухиляється від їх сплати. Посилається, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, щодо виховання та утримання дитини, не здійснює жодних дій на їх виконання, не цікавиться розвитком, станом здоров'я дитини, не дбає про його інтереси.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що 08 липня 2014 року вона приїхала з Луганська, де вони проживали однією сім'єю з відповідачем. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ними розірвано. Відповідач як батько дитини в вихованні сина участі не приймає, матеріально не допомагає, двічі засуджений, наркозалежний. З січня 2014 року вони перестали проживати однією сім'єю з відповідачем. За весь цей час зателефонував всього два рази на день народження сина, ще й в нетверезому стані. Проти постановлення заочного рішення позивач не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті "Судова влада України".

Представник третьої особи органу опіки та піклування проти позовних вимог не заперечувала та надала суду висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, який підтримала в повному обсязі. З'ясувати думку ОСОБА_2 не виявилось можливим. Оскільки на цей час м. Луганськ - тимчасово окупована територія, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що в судовому засіданні постановлена ухвала.

Вислухавши позивача, представника третьої особи та свідків, дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 15 грудня 2007 року перебували у шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року розірвано, рішення суду набрало законної сили 27.10.2015 року /а. с. 9/.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/.

04 травня 2018 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області видано судовий наказ, яким з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.10/.

Згідно довідки начальника Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області № 63/1 від 11 жовтня 2018 року про неотримання аліментів вбачається, що ОСОБА_1 у період з 25 квітня 2018 року по 11 жовтня 2018 року не отримувала аліменти від ОСОБА_2 на утримання сина /а.с.12/.

Згідно характеристики на малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 виданої директором Южноукраїнської ЗОШ № 2 батько до школи не приходить, навчальними успіхами сина не цікавиться /а.с.7/.

Як зазначила позивач, відповідач з 2014 року участі у вихованні сина не приймає, не піклується ним, морально та матеріально не підтримує дитину, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно нього. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, вона самостійно створює належні умови її виховання. Ці пояснення підтверджуються відомостями викладеними в акті /а.с.36/, згідно з яким відповідач з дитиною не спілкується тривалий час і не виконує своїх батьківських обов'язків.

Згідно копії Акту обстеження умов проживання від 08 листопада 2018 року, складеного Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_5, яка мешкає в орендованому помешканні. В квартирі чисто, в наявності необхідні меблі та предмети тривалого вжитку. Хлопчик має окреме ліжко, стіл для навчання, шафа для одягу. В наявності шкільне приладдя та іграшки. Зі слів матері, після початку воєнних дій у м. Луганську вона з сином переїхали в м. Южноукраїнськ. Батько вже більше трьох років не спілкувався з дитиною. Хлопчик перебуває на повному її утриманні /а.с. 36/.

Згідно висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього ОСОБА_5 /а.с. 55-57/ з підстав ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Суд допитав малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який пояснив, що навчається в ЗОШ №2 м. Южноукраїнська в 4-му класі та свого батька ОСОБА_2 бачив давно, батько з ним не спілкується, телефонував один раз, однак дуже давно, подарунки теж не передавав.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є матір'ю ОСОБА_1 та їй відомо, що її донька з ОСОБА_2 перебувала в шлюбі та вони проживали в Луганську. В 2010 році між ними відносини погіршились, в 2011 році її донька зареєструвалась в м. Южноукраїнську, а в 2014 році повернулась з сином (її онуком) додому. З цього часу відповідач та його батьки не одного разу не зателефонували та не провідували ОСОБА_5. Їй відомо, що ОСОБА_2 вживав алкогольні напої, грошей та подарунків сину не передавав, з днем народження не вітав.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що з позивачем ОСОБА_1 знайомий з 2014 року, вона є членом клубу, де він працює, відвідує тренажерний зал. Її старший син також відвідував тренажерний зал разом з молодшим сином. Від дитини він нічого не чув про його батька. Йому відомо, що ОСОБА_1 сама виховує синів.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що з ОСОБА_1 є однокласницею та їй відомо, що батько її сина ОСОБА_4 до дитини не приїжджав та не спілкувався з сином.

Відповідно до ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Оцінюючи докази у сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження факти того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 704,80 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а. с. № 1/.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав, задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Ювілейне м. Луганськ Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця смт. Ювілейне Артемівського району Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженки м. Теміртау Карагандинської області Казахстан, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення буде складений протягом десяти днів з дня з оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

При оголошенні в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова

________________________________________________

Повний текст рішення суду складено 31 січня 2019 року.