04.12.2019 Справа № 363/3979/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Рибки І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Вишгородське районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на корить ВРКП «Вишгородтепломережа» заборгованість за опалення в сумі 692 грн. та судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» ВРКП «Вишгородтепломережа» надавало послуги з централізованого опалення споживачам в оселі іх будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , в межах балансової належності. 19.10.2011 року між ВРКП «Вишгородтепломережа» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення № 085005 та відкрито особовий рахунок на сплату комунальної послуги. Відповідачі мешкають за вищевказаною адресою та користувалися комунальною послугою з централізованого опалення. ВРКП «Вишгородтепломережа» надавало відповідачам комунальну послугу з централізованого опалення по березень 2016 року, що стягується та яку не сплатили відповідачі. На сьогоднішній день у вказаному будинку, а саме: АДРЕСА_1 , створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шолуденка 6-В», яке і забезпечує надання послуги з централізованого опалення споживачам будинку. Добровільно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої обов`язки не виконують та не зважаючи на повідомлення про борг, оплату послуг здійснювали частково, у зв`язку із чим у них залишилася заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення у сумі 692 грн.

Тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість з централізованого опалення в сумі 692 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.10.2019 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Також надав письмову відповідь на відзив відповідача ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення проти позову в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вимоги позивача і обставини на яких вони ґрунтуються, а саме зазначення позивачем лише тарифу на теплову енергію та загальної суми нарахувань, не відповідають дійсності, тому наведений розрахунок суми заборгованості не можна вважати законним і правильним, так як він вчинений без зазначення показань квартирного засобу обліку теплової енергії та кількості не облікованого лічильником тепла, розрахованої та погодженої згідно норм чинного законодавства України у сфері житлово - комунальних послуг. Також, протягом періоду надання послуги з централізованого опалення на підтвердження скарг з приводу її надання або неналежного надання вона з мешканцями будинку АДРЕСА_1 , неодноразово зверталася до позивача з письмовими скаргами про незгоду з перерахунком кількісних показників не облікованої квартирними лічильниками теплової енергії. Крім того, позивачем не надано письмового підтвердження законності збільшення ним в односторонньому порядку у 2,8 разів кількості необлікованого квартирним лічильником тепла.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги не визнав та вказав, що він є інвалідом та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підтвердження чого надав до заяви копію посвідчення постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, щовідповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» ВРКП «Вишгородтепломережа» надавало послуги з централізованого опалення споживачам в оселі іх будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , в межах балансової належності.

19.10.2011 року між ВРКП «Вишгородтепломережа» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення № 085005 та відкрито особовий рахунок на сплату комунальної послуги.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири, мешкають за вищевказаною адресою та користуються комунальними послугами з централізованого опалення.

ВРКП «Вишгородтепломережа» надавало відповідачам комунальну послугу з централізованого опалення по березень 2016 року, що стягується та яку не сплатили відповідачі.

На сьогоднішній день у вказаному будинку, а саме: АДРЕСА_1 , створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шолуденка 6-В», яке і забезпечує надання послуги з централізованого опалення споживачам будинку.

Добровільно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої обов`язки не виконують та не зважаючи на повідомлення про борг, оплату послуг здійснювали частково, у зв`язку із чим у них залишилася заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення у сумі 692 грн.

Відповідно до Положення про систему технічного обслуговування, ремнту та реконструкції житлових будинків в містах, седищах України, затвердженого Наказом держжитлокомунгоспу України від 31.12.1991 року № 135 термін "місця загального користування" визначено синонімом терміну "допоміжні приміщення".

Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, поза квартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машини відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення.

Тобто, відповідно до норм чинного законодавства України, горища та підвали були включені позивачем правомірно.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 162 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати послуги з централізованого опалення у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.

Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України.

В порушення зазначених норм закону відповідачі зобов`язання не виконали.

Оскільки оплата наданих послуг з централізованого опалення місць загального користування споживачем не проводилась, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 692 гривні.

Крім того, порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлено Методикою, затвердженою наказом Мінбуду України від 31.10.2006 № 359, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 листопада 2006 року за № 1237/13111. Підтримання температури вище 0° C протягом всього року, особливо в зимовий час, в загальних і технічних приміщеннях будинку є важливим чинником для підтримання належного технічного стану багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, та інженерних споруд, системи водопроводу та каналізації всього будинку, з метою уникнення їх промерзання та руйнування самого будинку від різкої зміни температур. У будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, належний температурний режим вище 0° C підтримується за рахунок тепловтрат трубопроводів розподільчої системи, яка знаходиться в підвальному приміщенні будинку та на горищі.

Оскільки житло відповідачів знаходиться у багатоквартирному будинку, вони зобов`язані нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами.

Судом встановлено, що позивачем, як виконавцем, послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку надаються, відповідач їх отримує, але ухиляється від їх оплати.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем ОСОБА_1 у судовому засіданні жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 77-78 ЦПК України, не спростовано доводів представника позивача.

В судовому засіданні було доведено, що позивачем своєчасно надавались послуги з централізованого опалення, однак відповідачі не оплатили у повному обсязі фактично отримані послуги, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з вересня 2015 року по липень 2016 року в сумі 692 гривні, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Такі висновки повністю узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, яких останній дійшов при розгляді справ з аналогічними правовідносинами (Постанова від 26.09.2018 року у справі № 703/58/16-ц, Постанова від 05.06.2019 року у справі № 703/3515/15-ц).

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача також підлягає стягненню половина сплаченого судового збору у розмірі 960, 50 грн., оскільки відповідач ОСОБА_2 відповідно до посвідчення постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії Серія НОМЕР_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, а тому є звільненим від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.4, 10-13, 258-268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» , місце знаходження: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 3-В, рахунок № НОМЕР_2 в Головному управлінні по м. Києву та Київській області в АТ «Ощадбанк», МФО 322669, заборгованість за опалення місць загального користування у сумі 692 (шістсот дев`яносто дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» , місце знаходження: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 3-В, рахунок № НОМЕР_2 в Головному управлінні по м. Києву та Київській області в АТ «Ощадбанк», МФО 322669, сплачений позивачем судовий збір у сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 50 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Позивач: ВРКП «Вишгородтепломережа» (, місце знаходження: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 3-В, рахунок № НОМЕР_2 в Головному управлінні по м. Києву та Київській області в АТ «Ощадбанк», МФО 322669).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09 грудня 2019 року.

Головуючий: М.Б. Баличева