Номер справи 220/1548/15-ц
Номер провадження 2-п/220/10/19
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2019 року смт Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Дурач О.А.,

при секретарі Сербіній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області, заяву представника відповідача Король Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про поновлення процесуального строку подання заяви про перегляд заочного рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

12.12.2019 р. до Великоновосілківського районного суду Донецької області надійшла заява представника відповідача адвоката Король Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення від 06.11.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості разом із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, в обґрунтування якої представник відповідача зазначив, що 09.12.2019 р. ним було отримано судове рішення по даній цивільній справі. Сам відповідач про стягнення з нього судом кредитних коштів не знав, копія заочного рішення не була отримана ним, в розписках про отримання копії судового рішення та про виклик до суду зазначено, що ОСОБА_1 отримав дані документи особисто, проте підписувалися різні люди, але кожного разу не ОСОБА_2 . Останній завжди проживав та проживає у м. Донецьку, хто розписувався йому не відомо. Про наявність рішення суду ОСОБА_1 дізнався 06.12.2019 р. від працівників буїгалтеріі СТОВ «Україна», у звязку з чим представник відповідача просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийняти заяву про перегляд заочного рішення до розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Таким чином, учасники справи не повідомлялися про розгляд заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 228 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення заочного рішення суду, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може біти подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Статтею 69 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення рішення суду, передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 123 ЦПК України в редакції на час звернення із заявою про перегляд заочного рішення, передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 220/1548/15-ц (номер провадження 2/220/557/15), 06 листопада 2015 року Великоновосілківським районним судом Донецької області було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» були задоволені в повному обсязі, стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 23894 грн. 40 коп., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1118 грн. Зазначене рішення набрало законної сили, і 23 листопада 2015 року позивачу за його заявою був виданий виконавчий лист.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач два рази викликався до суду шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації (а.с. 21, 24, 31, провадження 2/220/557/15). Копія рішення суду також направлялася за місцем реєстрації відповідача, яку він отримав, згідно розписки на поштовому відправленні 13.11.2015 року (а.с. 38, провадження 2/220/557/15)

Таким чином, відповідач дізнався про існування заочного рішення 13 листопада 2015 року. В зазначеному рішенні суду судом було розяснено про порядок та строки оскарження заочного рішення. В той же час, представник відповідача, діючи в інтересах відповідача ОСОБА_1 , звернувся до Великоновосілківського районного суду Донецької області з заявою про перегляд заочного рішення лише 12 грудня 2019 року, тобто після спливу строків, для звернення з даною заявою.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення представник зазначив, що відповідач весь час проживав та проживає у м. Донецьку, копії судових повісток не отримував, повістки підписані різними особами. Суд вважає, що наведені представником відповідача підстави для поновлення строку звернення з даною заявою до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки відповідачем не надано доказів того, що існували дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення заявника до суду із заявою про перегляд заочного рішення у встановлені законодавством строки, не надано жодних доказів на обґрунтування доводів вимог про поновлення строку звернення з заявою про перегляд заочного рішення. Судом у відповідності до діючих на момент розгляду справи вимог ЦПК України, було витребувано відомості про місце реєстрації відповідача, яким є будинок АДРЕСА_1 . На зазначену адресу надсилались виклики у судове засідання та копія рішення суду. Поштові повідомлення повернуто до суду з підписом « ОСОБА_2 ».

Відповідно до пункту 89 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина.

Пунктом 106 вказаних Правил передбачено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Доводи сторони відповідача про те, що рекомендоване повідомлення підписане не відповідачем, суд вважає необґрунтованими, оскільки стороною відповідача не надано належних доказів того, що вказані повідомлення та судове рішення відповідачем не отримувалися та, що підпис, який на них міститься, виконано не відповідачем

Таким чином, стороною відповідача не спростовано факт отримання судового рішення відповідачем ОСОБА_1 13.11.2015 року.

Відповідачем не було подано до суду жодних доказів що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Доводи про обмеження права на суд є безпідставними, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права позивача не порушені.

Права відповідача для звернення до суду за захистом його прав оскаржуваною ухвалою не обмежені, оскільки він має інші способи захисту порушених на його думку прав.

У звязку з наведеним, беручи до уваги, що, оскільки відповідач був обізнаний про перебування в провадженні Великоновосілківського районного суду Донецької області вказаної справи, копію заочного рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 отримав 13 листопада 2015 року, однак протягом тривалого часу (більш 4 років) відповідач не звертався із заявою про перегляд заочного рішення суду, суд вважає, що представник відповідача не навів доводів про поважність причин пропуску строку відповідачем для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Враховуючи викладене, заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 260, 261, 284 , 260, 261 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 06.11.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 06.11.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Великоновосілківський районний суд Донецької області або безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя О.А. Дурач