Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., секретар судового засідання Дудка Н.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Кондратєвої Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до підприємства з іноземними інвестиціями в формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача Профспілка гірничо-металургійного комплексу, про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, пояснень третіх осіб, процесуальні дії суду.

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» з позовом про поновлення на роботі, який уточнювався позивачем в ході судового розгляду. Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 працював на ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» підземним електрогазозварювальником ділянки №1 Цеху капітальних і поточних ремонтів гірношахтного обладнання. Наказом №348 від 30 травня 2018 року ОСОБА_1 було звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку ПрАТ «ЗЗРК». Даний наказ позивач вважає неправомірним, винесений з порушенням норм чинного трудового законодавства з наступних підстав. Так, під час перевірки 09.01.2018 року, яку проводив гірський майстер ОСОБА_3 , виявлено порушення норм охорони праці ОСОБА_1 , а саме: при проведенні електрогазозварювальних робіт штанини брюк були заправлені в чоботи. ОСОБА_1 був наданий талон за порушення норм охорони праці, а саме п.2.2. НАОТ №00.010-17. Позивач вважає, що не порушував приписи п.2.2. НАОТ №00.010-17, оскільки прийшов на робоче місце і приступив до роботи з дотриманням всіх вимог п.2.2. НАОТ №00.010-17, а саме з напуском штанів поверх чобіт. У процесі виконання наряду, оцінивши виробничу ситуацію і врахувавши, що на робочому місці присутній такий небезпечний виробничий фактор як рухливі ролики скіпа не закриті захисними кожухами, зазначений в п.1.10. НАОТ №00.010-14., позивач з метою забезпечення особистої безпеки, керуючись ст.14 Закону України «Про охорону праці», прийняв рішення заправити штани в чоботи для запобігання затягування між рухливими роликами та провідниками. Таким чином, роботодавцем не було створено належні та безпечні умови праці, що виключає можливість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Крім того, талон за порушення вимог п.2.2. НАОТ №00.010-17 був наданий позивачу вже після виконання робіт, протягом виконання наряду з боку гірничого майстра ніяких зауважень отримано не було. Перша позачергова перевірка знань з питань охорони праці була призначена незаконно, оскільки

розпорядження лише проголошено позивачу і не було йому вручено, позивач у назначений час перевірки виконував свої службові обов`язки, що зафіксовано в книзі нарядів, а залишення робочого місця могло спричинити звільнення з роботи за порушення трудового розпорядку. Тому, позивач вважає призначення наступної перевірки знань правил охорони праці і відсторонення його від роботи незаконним. Крім того, відповідно до ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених ч.3 ст.40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Розглянувши подання роботодавця про звільнення ОСОБА_1 , рада профгрупи ПрАТ «ЗЗРК» ПГМК не надала. На підставі викладеного, позивач просить поновити його на посаді підземного електрогазозварювальника ділянки №1 Цеху капітальних і поточних ремонтів гірношахтного обладнання ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» і стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 222 820,14 грн.

27 липня 2018 року від відповідача ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» надійшов відзив на позовну заяву, у якому не погоджуючись з позовом, відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав.

09.01.2018 року при перевірці гірничим майстром ОСОБА_3 дільниці №1 Цеху капітальних та поточних ремонтів на дотримання працівниками вимог нормативно правових актів з питань охорони праці під час виконання наряду, був помічений підземний електрогазозварювальник ОСОБА_1 , у якого при проведенні зварювальних робіт холоші штанів були заправлені в чоботи, що є порушенням п. 2.2. НАОТ № 00.010-17. Про те, що на думку позивача склалася небезпечна виробнича ситуація на робочому місці, а саме: присутній такий небезпечний виробничий фактор як рухливі ролики скіпа не закриті захисними кожухами, всупереч вимог п.6.23 Колективного договору ПрАТ «ЗЗРК» на 2017 рік, п.1.9. «Інструкції з охорони праці НАОП № 00.013-17 для керівників, фахівців, службовців і робітників комбінату», ОСОБА_1 безпосереднього керівника не повідомив.

Відповідно до п.5 Порядку використання книжки відривних талонів, що пред`являються порушникам норм охорони праці Додатку №10 до «Положення Про систему управління охороною праці у ПрАТ «ЗЗРК», 09.01.2018 року підземному електрогазозварнику підземної дільниці №1 Цеху капітальних та поточних ремонтів гірничошахтного устаткування ОСОБА_1 був пред`явлений талон за порушення норм охорони праці, а саме за порушення п.2.2. НАОП №00.010-17: «перед початком роботи привести в порядок спецодяг і одягнути його таким чином, щоб брезентова куртка була одягнена з напуском на штани, холоші штанів з напуском поверх черевиків або чобіт» з позбавленням виробничої премії на 30 %. Талон підписаний позивачем без зауважень.

Відповідно до 5.10. «Положення про систему управління охороною праці на ПрАТ «ЗЗРК», 17.01.2018 року позивачу була призначена позачергова перевірка знань з охорони праці, про що він повідомлений письмово 12.01.2018 року на змінно зустрічному засіданні, проте від письмового підтвердження ознайомлення з запрошенням відмовився, про що складено відповідний акт. Проте, позивач за засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці 17.01.2018 року не з`явився.

На підставі ст.46 КЗпП України та п.7.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «ЗЗРК», розпорядженням №13 від 17.01.2018 року позивача було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати до задовільної здачі позачергової перевірки знань з питань охорони праці.

Позачергову перевірку знань з питань охорони праці було призначено на 24.01.2018 року; на 01.02.2018 року; на 13.02.2018 року; на 27.02.2018 року, проте на жодну з вищезазначених позачергових перевірок знань з питань охорони праці позивач

не з`явився. Документів, які б підтверджували поважну причину не явки не надав, про що складено відповідні Акти.

За ухилення 27.02.2018 року від проходження позачергової перевірки знань з питань охорони праці, наказом №200 від 26.03.2018 року на ОСОБА_1 було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Від ознайомлення з даним наказом ОСОБА_1 відмовився, про що складено Акт.

Для вирішення питання щодо допуску позивача до роботи, позачергову перевірку знань з питань охорони праці було також призначено на 12.03.2018 року; на 06.04.2018 року та на 18.04.2018 року, проте на зазначені перевірки він також не з`явився, документів, які б підтверджували поважну причину не явки, не надав.

За ухилення 18.04.2018 року від проходження позачергової перевірки знань з питань охорони праці, наказом №325 від 16.05.2018 року на ОСОБА_1 було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Від ознайомлення з даним наказом ОСОБА_1 відмовився, про що складено Акт.

Таким чином, що позивач безпідставно ухилявся від позачергової перевірки знань з питань охорони праці, чим порушував трудову дисципліну, передбачену Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПрАТ «ЗЗРК».

27.04.2018 року ПрАТ «ЗЗРК» було направлено подання до Профспілки гірничо-металургійного комплексу про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на ОСОБА_1 трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «ЗЗРК» за п.3 ст.40 КЗпП України. Профспілка гірничо-металургійного комплексу згоди на звільнення не дала з підстав, що позивач не порушував приписи п. 2.2. НАОТ № 00.010.-17, а керувався ст.14 Закону України «Про охорону праці», а саме дбав про особисту безпеку і здоров`я, тому прийняв обґрунтоване рішення заправити штани у чоботи, про що зазначено у відповіді на подання.

Наказом про звільнення №348 від 30.05.2018 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «ЗЗРК» ОСОБА_1 звільнено за п.3 ст.40 КЗпП України, від ознайомлення з даним наказом ОСОБА_1 відмовився, про що складено Акт.

Розпорядження №13 від 17.01.2018 року, №25 від 25.01.2018 року, №35 від 01.02.2018 року, №57 від 13.02.2018 року про відсторонення від роботи, накази №22/1 від 11.01.2018 року, №200 від 26.03.2018 року, №325 від 16.05.2018 року, №348 від 30.05.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у комісії з трудових спорів та у суді позивач не оскаржував, таким чином, позивач погодився з тим, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності, відсторонення від роботи було обґрунтованим та правомірним з боку ПрАТ «ЗЗРК».

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 03 липня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2019 року у зв`язку із закінченням повноважень судді Степаненко Ю.А., цивільну справу передано в провадження судді Нікандрової С.О.

Ухвалою від 28.02.2019 року цивільна справа прийняття до провадження суддею Нікандровою С.О. і призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалами суду від 04.06.2019 року вирішено питання про витребування доказів за клопотанням сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позові.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 пояснила, що підтримує заявлені позивачем позовні вимоги з наведених в позові підстав. Додатково пояснила, що в 2017 році була утворена профгрупа ПрАТ «ЗЗРК» Профспілки гірничо-металургійного комплексу. Після призначення позивача ОСОБА_1 керівником профгрупи, почалося його переслідування. Позачергова перевірка знань з охорони праці призначена незаконно. Подальше відсторонення позивача від роботи, накладення дисциплінарних стягнень і звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України також є незаконним. Крім того, звільнення відбулося всупереч того, що в задоволенні подання про звільнення профкомом було відмовлено.

Представник третьої особи на боці позивача Профспілка гірничо-металургійного комплексу Токовенко І.В. в травні 2017 року на ПрАТ ЗЗРК» було створено профгрупу Профспілки гірничо-металургійного комплексу, з кінця грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 був членом даної прослідки, та був обраний керівником даної профгрупи. В січні 2018 року адміністрацією ПрАТ «ЗЗРК» було оформлений талон порушення ОСОБА_4 норм охорони праці, у зв`язку з чим позивач звернувся за консультаціями до Профспілки гірничо-металургійного комплексу. Оцінюючи судову перспективу справи, у разі якщо б позивач проходив перевірку знань техніки з охорони праці і був звільнений, ПГМК рекомендувала ОСОБА_1 не проходити позачергову перевірку знань з охорони праці. Звернув увагу на непропорційність завданої позивачем відповідачу шкоди внаслідок невиконання трудових обов`язків.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позов.

2. Встановлені судом фактичні обставини справи та застосовані судом норми права.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це сукупність норм, які встановлюють обов`язки сторін трудового договору, режим їх виконання, внутрішній трудовий розпорядок, засоби заохочення та відповідальності, що складають механізм забезпечення виконання цих зобов`язань.

Відповідно до ст.140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно ст.141 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Обов`язок забезпечення безпечних і здорових умов праці з охорони праці покладений не тільки на роботодавця, а і на працівника.

Забезпечення безпечних і здорових умов праці на виробництві неможливе без знання і виконання працівниками всіх вимог нормативних актів з охорони праці, що стосуються їхньої роботи, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням, використання засобів захисту, додержання правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, співробітництва з роботодавцем з питань охорони праці.

Обов`язком працівника насамперед є старанне ставлення до усіх видів навчання (інструктажу), які проводить роботодавець по вивченню вимог нормативних актів з охорони праці, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва. Кожен працівник повинен знати, що Закон України «Про охорону праці» забороняє допуск до роботи осіб, які не пройшли навчання, інструктаж та перевірку знань з питань охорони праці.

Забезпечення безпечних і здорових умов праці працівником закріплені, як законодавстві України так і у внутрішніх документах підприємства.

Так, відповідно до ст.14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуваннями та іншими засобами виробництва. Працівник несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до п. 4.4. Колективного договору ПрАТ «ЗЗРК» на 2017 рік (т.1 а.с.60-61) працівник повинен знати і неухильно дотримуватися в своїй роботі вимог, правил, норм і нормативних актів про охорону праці, інструкцію з охорони праці по професії, користуватись засобами колективного та індивідуального захисту відповідно до ст.14 Закону України «Про охорону праці».

Невиконання працівником вимог НАОП та приписів законодавства з питань охорони праці є порушенням трудової дисципліни, яке тягне за собою застосування до порушника дисциплінарних стягнень (догана, звільнення з роботи).

Відповідно до п. 6.22 Колективного договору ПрАТ «ЗЗРК» на 2017 рік, працівник повинен знати і виконувати вимоги Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно правових актів з охорони праці.

Наказом ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» №22/1 від 11 січня 2018 року (т.1 а.с.34-35) за грубе порушення 22 грудня 2017 року «Положення про пропускний режим і внутрішньооб`єктовий режим на території ПрАТ «ЗЗРК», «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «ЗЗРК» та «Положення про комерційну таємницю і конфіденційну інформацію на ПрАТ «ЗЗРК» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Від ознайомлення з наказом ОСОБА_1 відмовився, про що складено акт (т.1 а.с.36).

Згідно книги нарядів 09.01.2018 року (т.1 а.с.53-56) ОСОБА_1 отримав наряд на виправлення колін провідників, який виконується відповідно до Проекту організації робіт по виправленню ширини колії парних провідників у Вантажному стволі №2 шахти «Експлуатаційна» (т.1 а.с.58-59).

09 січня 2018 року гірничим майстром ОСОБА_3 проводилася перевірка дільниці №1 Цеху капітальних та поточних ремонтів на дотримання працівниками вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці, під час якої встановлено, що підземний електрогазозварювальник ОСОБА_1 при проведенні електрогазозварювальних робіт холоші штанів були заправлені в чоботи, що є порушенням вимог п.2.2. НАОТ №00.010-17.

Відповідно до п.5 Порядку використання книжки відривних талонів, що

пред`являються порушникам норм охорони праці Додатку №10 до «Положення Про систему управління охороною праці у ПрАТ «ЗЗРК» (т.1 а.с.63-67), посадова особа, виявивши порушення вимог нормативних актів з охорони праці, пред`являє порушнику талон.

09.01.2018 року підземному електрогазозварнику підземної дільниці №1 Цеху капітальних та поточних ремонтів гірничошахтного устаткування ОСОБА_1 був пред`явлений талон за порушення норм охорони праці, а саме за порушення п. 2.2. НАОП №00.010-17: «перед початком роботи привести в порядок спецодяг і одягнути його таким чином, щоб брезентова куртка була одягнена з напуском на штани, холоші штанів з напуском поверх черевиків або чобіт» з позбавленням виробничої премії на 30 %. Даний талон позивач підписав без зауважень (т.1 а.с.37).

Позивач ОСОБА_1 посилається на незаконність пред`явлення йому талона за порушення норм охорони праці, мотивуючи тим, що під час виконання наряду на робочому місці був присутній такий небезпечний виробничий фактор як рухливі ролики скіпа не закриті захисними кожухами, тому він прийняв рішення заправити штани в чоботи.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про охорону праці», працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або для людей, які його оточують, або для виробничого середовища чи довкілля. Він зобов`язаний негайно повідомити про це безпосереднього керівника або роботодавця. Факт наявності такої ситуації за необхідності підтверджується спеціалістами з охорони праці підприємства за участю представника профспілки, членом якої він є, або уповноваженої працівниками особи з питань охорони праці (якщо професійна спілка на підприємстві не створювалася), а також страхового експерта з охорони праці.

Відповідно до п.6.23 Колективного договору ПрАТ «ЗЗРК» на 2017 рік працівник зобов`язаний повідомляти своєму безпосередньому керівнику про небезпеку.

Згідно з п.1.9. «Інструкції з охорони праці НАОП №00.013-17 для керівників, фахівців, службовців і робітників комбінату», працівник має право відмовитись від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я, або для оточуючих його людей. Він зобов`язаний негайно повідомити про це безпосереднього керівника.

Між тим, як встановлено судом позивач ОСОБА_1 не повідомив безпосереднього керівника про небезпеку, а прийняв рішення заправити штани у чоботи, чим фактично порушив п.2.2. НАОТ №00.010-17, що могло мати наслідком потрапляння іскор в результаті у чоботи і призвести до важких опіків.

Крім того, відповідно до Проекту організації робіт по виправленню ширини колії парних провідників у Вантажному стволі №2 шахти «Експлуатаційна» (т.1 а.с.58-59), можуть бути наявними лише такі небезпечні і шкідливі виробничі фактори як: шум, запиленість, капеж води, падіння шматків руди, робота на висоті, вплив електричного струму.

Відповідно до п.5.10. «Положення про систему управління охороною праці на ПрАТ «ЗЗРК» (т.1 а.с.63-64), працівники, які допустили порушення вимог з охорони праці, а також були позбавлені виробничої премії від 20%, проходять позачергову перевірку знань з питань охорони праці.

12.01.2018 року на зміннозустрічному засіданні ОСОБА_1 був запрошений на позачергову перевірку знань з питань охорони праці, яка призначена на 17.01.2018 року о 15:00 год., про що свідчить повідомлення (т.1 а.с.67). Позивачу ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитися з даним запрошенням під розпис, проте від письмового підтвердження про ознайомлення він відмовився, про що складено акт в присутності інших робочих дільниці № 1 Цеху капітальних та поточних ремонтів (т.1 а.с.68).

Відповідно до ст.46 КЗпП України підлягають відстороненню від роботи працівники, які ухиляються від навчання, інструктажу і перевірки знань з питань охорони праці.

На підставі п.7.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «ЗЗРК», працівник, що ухиляється від проходження навчання, інструктажу і перевірки знань з питань охорони праці, притягується до дисциплінарної відповідальності і відсторонюється від роботи без збереження заробітної плати.

Розпорядженням №13 від 17.01.2018 року, на підставі ст.46 КЗпП України та п.7.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «ЗЗРК», ОСОБА_1 було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати до здачі позачергової перевірки знань з питань охорони праці (т.1 а.с.38).

Розпорядженнями ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» №13 від 17.01.2018 року, №25 від 25.01.2018 року, №35 від 01.02.2018 року, №57 від 13.02.2018 року (т.1 а.с.39-41) для вирішення питання можливого допуску до роботи ОСОБА_1 призначалися позачергові перевірки знань з питань охорони праці на 24.01.2018 року, на 01.02.2018 року, на 13.02.2018 року, на 27.02.2018 року, проте ОСОБА_1 не прибув на жодну з призначених дат позачергових перевірок з питань охорони праці, про складені відповідні акти (т.1 а.с.77-79).

Наказом ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» №200 від 26 березня 2018 року за ухилення від проходження 27 лютого 2018 року позачергової перевірки знань з питань охорони праці на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани (т.1 а.с.42). Від ознайомлення з наказом ОСОБА_1 відмовився, про що складено акт (т.1 а.с.43).

Для вирішення питання можливого допуску до роботи ОСОБА_1 призначалися позачергові перевірки знань з питань охорони праці на 12.03.2018 року, на 06.04.2018 року, на 18.04.2018 року, про що ОСОБА_1 повідомлявся письмово (т.1 а.с.44-46), проте ОСОБА_1 на зазначені перевірки не прибув.

Наказом ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» №325 від 18 травня 2018 року за ухилення від проходження 18 квітня 2018 року позачергової перевірки знань з питань охорони праці на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани (т.1 а.с.47-48). Від ознайомлення з наказом ОСОБА_1 відмовився, про що складено акт (т.1 а.с.49).

Таким чином, суд виходить з того, що позивач мав не зняті і не скасовані дисциплінарні стягнення, правомірність яких позивачем ОСОБА_1 в судовому поряду не оскаржувалася.

Для встановлення фактичних обставин справи за клопотанням сторін провадження в судовому засіданні були допитані свідки, які пояснили наступне:

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що разом з позивачем ОСОБА_1 працював електрогазозварювальником на дільниці №1 в ПрАТ «ЗЗРК» з 2005 по 08 травня 2015 року. Чи були наявні захисні кожухи на роликах скіпа не може повідомити. При роботі електрогазозварювальника по інструкції штани повинні бути вдягнені поверх взуття з метою запобігання опіків. Нещасних випадків, а саме при затягуванні працівників в рухливі ролики скіпа не було. Про обставини, які відбулися 09 січня 2018 року щодо порушення позивачем ОСОБА_1 правил охорони праці йому нічого не відомо, в цей період часу він не працював на підприємстві. Пояснив, що під час роботи на підприємстві він в цілому дотримувався вимог інструкції з охорони праці і при виконанні електрогазозварювальних робіт вдягав штани поверх взуття, проте іноді для зручності виконання робіт заправляв штани у взуття. Також пояснив, що за порушення ним вимог з охорони праці щодо нього адміністрацію виписувалися талони порушень, які були підставою для позбавлення частини премії, що є поширеною практикою на підприємстві.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є дружиною позивача ОСОБА_1 , в період часу з 2011 по 2018 рік працювала на підставі цивільно-правової угоди в ПрАТ «ЗЗРК» прибиральницею приміщень. У зв`язку не бажанням продовження адміністрацією ПрАТ «ЗЗРК» строку дії цивільно-правової угоди на з нею, цивільно-правова угода припинила свою дію за закінченням строку дії договору. Через деякий час ПрАТ «ЗЗРК» було звільнено її чоловіка ОСОБА_1 . Причиною не укладення з нею угоди керівництвом комбінату та звільнення свого чоловіка вважає діяльність її чоловіка як керівника профгрупи ПГМК. Нормувальниця повідомила її, що з нею не продовжена дія цивільно-правової угоди у зв`язку із вказівкою адміністрації ПрАТ «ЗЗРК», мотиви їй не повідомили, проте всім було зрозуміло, що договір не був продовжений саме у зв`язку з діяльністю її чоловіка як керівника профгрупи.

Свідок ОСОБА_3 суду повідомив, що він працює гірничим майстром ділянки №1 Цеху капітальних і поточних ремонтів гірничошахтного обладнання ПрАТ «ЗЗРК». В січні 2018 року мною проводилася перевірка дотримання вимог безпеки і було виявлено під час виконання електрогазозварювальником ОСОБА_1 порушення ним норм з охорони праці, а саме приписів п. 2.2. НАОТ № 00.010.-17, яким встановлено, що перед початком роботи привести в порядок спецодяг і одягнути його таким чином, щоб брезентова куртка була одягнена з напуском на штани, холоші штанів з напуском поверх черевиків або чобіт, у зв`язку з чим було зроблене попередження ОСОБА_1 , на наступний день ОСОБА_1 допустив повторне порушення тих саме норм охорони праці. Під час виконання ОСОБА_1 зварювальних робіт, скіп (підйомний механізм) знаходився на нульовій відмітці, був знеструмлений і не рухався в період зварювальних робіт. За повторне порушення ОСОБА_1 п.2.2. НАОТ №00.010.-17 він виписав талон, який був ним пред`явлений ОСОБА_1 , який на місці без зауважень його підписав. В талоні ним було вирішено про позбавлення ОСОБА_1 премії на 20%. В цей же день талон був переданий ним заступнику керівника цеху для прийняття подальших рішень. Після цього він пішов у відпустку, результати подальшого розгляду талону йому не відомі.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він працює керівником ділянки №1 Цеху капітальних і поточних ремонтів гірничошахтного обладнання ПрАТ «ЗЗРК». В січні 2018 року гірничим майстром ділянки №1 Цеху капітальних і поточних ремонтів гірничошахтного обладнання ОСОБА_3 , який йому безпосередньо підпорядкований, було складено талон відносно електрогазозварювальника ОСОБА_1 за порушення п. 2.2. НАОТ №00.010.-17, за те, що штаніни брюк не були заправлені у взуття. Після пред`явлення талону про порушення норм охорони праці було призначено позачергову перевірку знань ОСОБА_1 з питань охорони праці, проте останній для перевірки неодноразово не з`явився. В книзі нарядів не відображаються дані про призначення позачергової перевірки знань з охорони праці. Залишення ОСОБА_1 робочого місця під час робочого наряду з метою проведення позачергової перевірки знань з охорони праці не могло бути кваліфіковане адміністрацією як порушення трудової дисципліни. Також пояснив, що він неодноразово вручав ОСОБА_1 розпорядження і повідомлення про призначені позачергові перевірки з охорони праці, проте ОСОБА_1 відмовлявся від їх отримання. Після відсторонення від роботи ОСОБА_1 , він приходив на роботу і перебував в приміщенні цеху, проте до роботи він не допускався до проходження ним позачергової перевірки знань з охорони праці.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює електрогазозварювальником ділянки №1 в ПрАТ «ЗЗРК». Положенням про проведення електрогазозварювальних робіт передбачено, що перед початком роботи привести в порядок спецодяг і одягнути його таким чином, щоб брезентова куртка була одягнена з напуском на штани, холоші штанів з напуском поверх взуття. При порушенні норм з охорони праці, керівник виписує талон про порушення, який вручається працівнику. Йому особисто ніколи не виписувалися

лоталони за порушення норм охорони праці. 09 січня 2018 року він разом з ОСОБА_1 працював в одній бригаді, проте не може пояснити обставини, при яких ОСОБА_1 був виписаний талон, оскільки не був свідком цього. Про те, що ОСОБА_1 був виписаний талон про порушення норм охорони праці дізнався в кінці зміни від інших працівників.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він працює головним технічним інспектором праці Запорізької обласної організації профспілки працівників металургійної і гірничодобувної промисловості. Електрогазозварювальні роботи відносяться до робіт з підвищеною небезпекою відповідно до наказу Держкомнагляду України за охороною праці №15 від 26.06.2005 року та змінами, внесеними постановою КМУ №48 від 07.02.2018 року. Відповідно до ст.18 ЗУ «Про охорону праці» працівник, який допустив порушення норм з охорони праці і підлягає позачерговій перевірці знань з питань охорони праці, і проте її не пройшов, підлягає відстороненню від роботи. При виявленні працівником небезпечного фактору при виконанні робіт, працівник може відмовитися від виконання роботи, якщо створюється небезпечна ситуація, проте він зобов`язаний повідомити адміністрації підприємства, а факт наявності такої небезпеки при виконанні трудових обов`язків повинен встановлюватися комісією підприємства.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він працює підземним машиністом електровоза дільниці №6 ПрАТ ЗЗРК. В 2017 році він написав заяву про вступ і став членом профспілкової організації Профспілка гірничо-металургійного комплексу. Його викликала керівник профспілкового комітету ЗЗРК Дудка Т.В. і запропонувала повернутися до їх профспілки, після чого він написав заяву про вступ в профспілковий комітет ЗЗРК, залишаючись при цьому в членах профспілкової організації ПГМК. В жовтні 2017 році він перестав приймати участь в роботі зазначеної профспілки і платити членські внески. В квітні 2018 року він залишався членом профгрупи Профспілки гірничо-металургійного комплексу, проте участі в засіданнях профспілки не приймав. Також за його участю не розглядалися питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він працює начальником Цеху капітальних і поточних ремонтів гірничошахтного обладнання ПрАТ «ЗЗРК», ОСОБА_1 працював електрозагозварювальником ділянки №1 цеху, йому безпосередньо не підпорядкувався. Ним було прийнято рішення про підвищення розміру зняття премії з 20% до 30%, у зв`язку з грубим порушенням ОСОБА_1 норм з охорони праці. Йому відомо, що електрогазозварювальник ОСОБА_1 раніше неодноразово отримував зауваження щодо зовнішнього вигляду при виконанні зварювальних робіт, допущене порушення є грубим порушенням правил охорони праці, тому ним в межах його повноважень прийнято рішення про зменшення премії ОСОБА_1 з 20% до 30%, без будь-яких вказівок з боку керівництва комбінату. Крім того, пояснив, що виконання будь-яких електрогазозварювальних робіт проводиться лише при повній зупинці підземного механізму, тому відсутній такий небезпечний фактор як рухливі ролики скіпа, не закриті кожухом. Свідок пояснив, що ніколи не давав ніяких вказівок щодо проведення профілактичних розмов про небажане членство працівників в незалежних профспілках і вважає, що належність до членства в певній профспілці це право кожного працівника.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що працював ведучим інженером відділу головного механіка в ПрАТ «ЗЗРК» в період з 2003 по 03 листопада 2017 року, звільнився за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП. З травня 2017 року по вересень 2017 рік він був керівником новоствореної профгрупи Профспілки гірничо-металургійного комплексу. Після обрання його керівником профгрупи він зустрічався з керівником профспілки, яка діяла на підприємстві, та письмово повідомляв керівництво підприємства про створення профспілки. Профгрупа налічувала близько 30 працівників

підприємства. Діяльність профгрупи ПГМК ніяк не впливала на діяльність ПрАТ «ЗЗРК», профгрупа проводила збори і обговорювала певні питання, приймала рішення, які до відома керівництва підприємства не доводилися. На підприємстві через посередників його попереджали про недопустимість існування інших профспілок. Після того як він очолив профгрупу ПГМК, за порушення працівниками вимог правил з охорони праці його, як особу, до обов`язків якої входить здійснення контролю з питань дотримання правил охорони праці, стали постійно притягувати до відповідальності, знімали премію в розмірі від 50% до 100%, внаслідок чого він вимушений був звільнитися з підприємства. Також його неодноразово викликала служба безпеки підприємства, де він неодноразово писав пояснення, що стосувалися діяльності профспілки на підприємстві. Вважає, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності здійснювалося саме у зв`язку з його участю в діяльності профгрупи ПГМК, проте відкрито про це ніхто з керівництва підприємства йому не говорив. З будь-якими письмовими заявами питань перешкоджання законній діяльності профспілки він, як керівник профгрупи ПГМК, до відповідних правоохоронних органів не звертався лише усно повідомляв керівництво ПГМК.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст.18 Закону України «Про охорону праці» не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці. У разі виявлення у працівників, у тому числі посадових осіб, незадовільних знань з питань охорони праці, вони повинні у місячний строк пройти повторне навчання і перевірку знань.

Згідно до п.5.10. «Положення про систему управління охороною праці на ПрАТ «ЗЗРК», працівники, які допустили порушення вимог з охорони праці, а також були позбавлені виробничої премії від 20%, проходять позачергову перевірку знань з питань охорони праці.

На підставі п.7.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «ЗЗРК», працівник, що ухиляється від проходження навчання, інструктажу і перевірки знань з питань охорони праці, притягується до дисциплінарної відповідальності і відсторонюється від роботи без збереження заробітної плати.

Приймаючи до уваги, що мало місце фактичне відсторонення ОСОБА_1 від роботи внаслідок допущених порушень норм охорони праці, подальший допуск електогазозварювальника ОСОБА_1 до роботи залежить від проходження ним позачергової перевірки знань з питань охорони праці, неодноразове притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за ухилення від проходження перевірки правил з охорони праці, та подальша відмова від перевірки знань з питань охорони праці, унеможливлює роботу позивача на підприємстві, свідчить про грубе порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, а саме невиконання обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

27 квітня 2018 року ПрАТ «ЗЗРК» було направлено подання до Профспілки гірничо-металургійного комплексу про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «ЗЗРК» за п.3 ст.40 КЗпП України (т.1 а.с.82-83).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення;

Відповідно до ч.1 ст 43 КЗпП України розірвання з працівником трудового

договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути проведено лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу (профкому, профспілкового представника, далі профкому) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, в тому числі у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (п.3 ст.40 КЗпП України).

Такими, що систематично порушують трудову дисципліну, вважаються працівники, які мають дисциплінарне чи громадське стягнення, і порушили її знов. Аналогічне положення міститься в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів». Буквальне тлумачення цієї норми свідчить про те, що вказане оціночне поняття є кількісним, адже формально достатньо другого проступку, вчиненого протягом року після накладення дисциплінарного чи громадського стягнення за перше порушення, для того щоб дії працівника кваліфікувалися як систематичні.

Працівники, у яких наявні не зняті і не скасовані заходи дисциплінарного впливу є такими, що мають дисциплінарне стягнення.

Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року по справі № 524/7159/16-ц.

Згідно зі ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є.

Обгрунтовуючи свою відмову у наданні адміністрації ПрАТ «ЗЗРК» згоди на звільнення ОСОБА_1 , Профспілка гірничо-металургійного комплексу прийняла до уваги пояснення, які надав ОСОБА_1 , та виходила з того, що ОСОБА_1 не порушував приписи п.2.2. НАОТ №00.010.-17, оскільки прийшов на робоче місце і приступив до роботи з дотриманням всіх вимог, а саме із напуском штанів поверх чобіт. У процесі виконання наряду, оцінивши виробничу ситуацію, а саме врахувавши, що на робочому місці (верхня площа скіпа) присутній такий небезпечний виробничий фактор, зазначений в інструкції з охорони праці п.1.10 НАОТ №00.010.-14 рухливі ролики скіпа не закриті захисними кожухами, працівник прийняв обґрунтоване рішення заправити штани в чоботи для запобігання затягування між рухливими роликами та провідниками. До того ж талон за порушення норм охорони праці, а саме п.2.2 НАОТ №00.010-17 був наданий ОСОБА_1 вже після виконання робіт. Перша позачергова перевірка знань з питань охорони праці була призначена незаконно, оскільки в цей час ОСОБА_1 виконував свої службові обов`язки. Крім того, з подання не вбачається завдання шкоди підприємству внаслідок дій ОСОБА_1 .

Визнавши вказану відмову органу профспілки необґрунтованою, ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» наказом №348 від 30 травня 2018 року звільнило позивача ОСОБА_1 без згоди профспілкового комітету за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «ЗЗРК» ОСОБА_1 звільнено за п.3 ст.40 КЗпП України (т.1 а.с.50-51). Від ознайомлення з наказом ОСОБА_1 відмовився, про що складено акт.

Відповідно до ч.7 ст.43 КЗпП України, рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник

або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Аналогічні положення щодо обґрунтованості рішення профспілки про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору з працівником містяться і в частині шостій статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу чинне законодавство України не розкриває, однак з цього приводу заслуговує на увагу правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 25.01.2018 року у справі № 569/18201/14ц.

Верховний Суд у вказаному своєму рішенні роз`яснив, що обґрунтованість рішення профспілкового органу повинна оцінюватись виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (ст. 8 Конституції України, ст. 3 ЦК України).

Верховний Суд зауважив, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не у зв`язку з мотивами відмови.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015 року №6-703цс15, суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови в наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

Отже, з урахуванням зазначеної правової позиції та в аспекті положень частини сьомої статті 43 КЗпП України і частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, тому суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом, керуючись загальними принципами права і засадами цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України) та лексичним значенням (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами».

Таким чином, рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, згідно з якими розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Висновки профспілкового органу про відсутність дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 , безпідставність пред`явлення талону за порушення норм охорони праці і призначення позачергової перевірки знань з охорони праці, і наявність під час виконання електрозварювальних робіт небезпечного виробничого фактору, а саме рухливих роликів скіпа не закритих захисними кожухами, і у зв`язку з цим обґрунтованим рішенням працівника заправити штани в чоботи для запобігання затягування між рухливими роликами та провідниками, та подальше незаконне призначення проходження позачергової перевірки з питань охорони праці для допуску до подальшої роботи, не відповідають фактичним обставинам справи.

Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи не заперечував того факту, що під час виконання ним 09 січня 2018 року електрогазозварювальних робіт, він, не повідомляючи безпосереднього керівника, в порушення вимог п.2.2. НАОТ №00.010-17, яким встановлено: «перед початком роботи привести в порядок спецодяг і одягнути його таким чином, щоб брезентова куртка була одягнена з напуском на штани, холоші штанів з напуском поверх черевиків або чобіт», прийняв самостійне рішення заправити штани у чоботи, мотивуючи наявністю під час виконання робіт небезпечного виробничого фактору.

Між тим, факт наявності виробничої ситуації, небезпечної для життя чи здоров`я позивача, не підтверджений належним чином, як передбачено ст.6 ЗУ «Про охорону праці», п.6.23 Колективного договору ПрАТ «ЗЗРК» на 2017 рік, п.1.9. «Інструкції з охорони праці НАОП №00.013-17 для керівників, фахівців, службовців і робітників комбінату», спростовується дослідженими доказами, показаннями свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що під час проведення зварювальних робіт проводиться при повній зупинці скіпа (підйомний механізм), тому відсутня небезпека затягування між рухливими роликами скіпа.

Відповідно до п.5.10. «Положення про систему управління охороною праці на ПрАТ «ЗЗРК» працівники, які допустили порушення вимог з охорони праці, а також були позбавлені виробничої премії від 20%, проходять позачергову перевірку знань з питань охорони праці.

Така позачергова перевірка знань з питань охорони праці була призначена ОСОБА_1 на 17 січня 2018 року, на яку він не з`явився, у зв`язку з чим був відсторонений від роботи, з подальшим неодноразовим призначенням повторних позачергових перевірок знань з охорони праці, від проходження яких він також ухилився, мотивуючи відсутністю порушення ним правил з охорони праці і безпідставністю призначення перевірки. Таким чином, в період часу з 17 січня 2018 року по день звільнення 30 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 був відсторонений від роботи у зв`язку з порушенням норм з охорони праці і подальшим ухиленням від проходження позачергової перевірки знань з охорони праці. За ухилення від позачергової перевірки знань з охорони праці ОСОБА_14 двічі було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, які не оскаржені ним і не скасовані, проте незважаючи на це, він продовжив ухилятися від перевірки знань з охорони праці, що фактично унеможливлювало його допуск до роботи і стало підставою для звернення до профспілкового організації з поданням про його звільнення.

За таких обставин, висновки профкому про відсутність з боку позивача порушень норм з охорони праці, відсутність підстав для відсторонення і призначення позачергової перевірки знань з питань охорони праці, не відповідають фактичним обставинам справи, локальним нормативним документам підприємства, а отже, є необґрунтованими.

Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що рішення профспілкового органу про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору не вмотивоване, не містить посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника та посилання на неврахування власником фактичних обставин, згідно з якими розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

За вказаних обставин адміністрація у відповідності з вимогами положень частини сьомої статті 43 КЗпП України і частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» мала право на звільнення працівника без згоди профкому.

У відповіді на відзив та в поясненнях в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 зазначила про дискримінацію позивача за профспілковою приналежністю.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за

зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами чч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, ч.2 ст.81 ЦПК України передбачено, що у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Отже, в даному випадку саме на позивача покладено процесуальний обов`язок наведення фактичних даних, які підтверджують, що дискримінація мала місце.

В даному випадку, позивач, зазначаючи про вчинення по відношенню до нього дій та прийняття рішень (наказів) відповідачем, вказує що допущена дискримінація за профспілковою приналежністю позивача.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Заборона дискримінації гарантується Європейською конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція), ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, відповідно до ст. 14 якої «користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою».

Ст.2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ОСОБА_15 /СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.

Поняття дискримінації міститься у пункті другому ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні». Так, під дискримінацією слід розуміти ситуацію, за якої особа та/або група осіб за їх знаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

При цьому, у ч. 1 ст. 5 вказаного Закону визначено такі форми дискримінації: пряма дискримінація; непряма дискримінація; підбурювання до дискримінації;

пособництво у дискримінації; утиск.

Позивач в позовній заяві вказав, що по відношенню до нього має місце дискримінація за профспілковою приналежністю, однак, наведені позивачем дії та рішення (накази) відповідача не можуть вважатися дискримінаційними, оскільки самі по собі не свідчать про упередженість роботодавця, переслідування позивача як члена профкому і не свідчить про неправомірність дій та рішень (наказів) відповідача.

В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт того, що позивач ОСОБА_1 , як керівник профгрупи Профспілки гірничо-металургійного комплексу, займав активну позицію і своїми діями впливав на діяльність відповідача, внаслідок чого позивач зазнав обмеження у своїх правах, зокрема в сфері праці, у порівнянні із іншими співробітниками.

Так, з досліджених судом доказів встановлено, що у січні 2018 року за результатами перевірки стану робочих місць Цеху капітальних та поточних ремонтів позачергова перевірка знань з питань охорони праці, крім позивача, була призначена ще двом працівникам, які з`явилися для здачі позачергової перевірки знань з охорони праці і успішно її пройшли, про що свідчить протокол №6 засідання комісії по перевірці знань з питань охорони праці від 19 січня 2018 року (т.1 а.с.73).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_9 пояснювали, що в ПрАТ «ЗЗРК» поширена практика виписування талонів працівникам за порушення ними норм з охорони праці, що є підставою для позбавлення премії і подальшому призначенню позачергової перевірки знань з питань охорони праці.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 детально пояснили підстави складання відносно позивача ОСОБА_1 талону за порушення норм з охорони праці і характер допущених ним порушень, подальші рішення, які приймалися кожним з них в межах їх повноважень на підставі внутрішніх нормативних документів ПрАТ «ЗЗРК», наполягали на тому, що приймали рішення стосовно ОСОБА_1 самостійно і вплив на них з боку адміністрації підприємства не здійснювався.

Свідок ОСОБА_7 дружина позивача, надала пояснення щодо вірогідного переслідування її чоловіка ОСОБА_1 та його подальшого звільнення, а також припинення з нею цивільно-правової в угоди з причини діяльності її чоловіка як керівника профгрупи, проте суд до цим показань відноситься критично з огляду на те, що в них не наведено фактів дискримінації та вони носять характер припущень.

Показання свідка ОСОБА_13 те, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності в той час коли він очолював профгрупу ПГМК він пов`язує з його участю в діяльності профгрупи ПГМК, суд також оцінює критично з огляду на те, щойого показання носять характер припущень, не містять конкретних фактів його дискримінації. Крім того, зазначений свідок повідомив, що йому нічого не відомо про факти дискримінації відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що були передбачені КЗпП України та вищевказаними локальними нормативними актами ПрАТ «ЗЗРК» підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, а будь-які ознаки звільнення позивача внаслідок дискримінації відсутні.

Доказів упередженого ставлення відповідача до членів профкому Профспілки гірничо-металургійного комплексу, позивач та третя особа на боці позивача суду не надали.

Проаналізувавши всі викладені позивачем обставини, з якими він пов`язує із його дискримінацією, суд дійшов висновку, що вони ґрунтуються на не погодженні позивача із діями та рішеннями (наказами) відповідача, зокрема, щодо оцінки поведінки позивача в контексті не дотримання останнім вимог законодавства, локальних нормативних актів, що діють на підприємстві, та трудової дисципліни, проте не свідчать про обмеження прав і свобод позивача за ознаками його належності до певної профспілкової організації.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до підприємства з іноземними інвестиціями в формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача Профспілка гірничо-металургійного комплексу, про поновлення на роботі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений і підписаний 09 грудня 2019 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова