РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1067/19

Провадження № 2/643/2346/19

27.11.2019 р. м. Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2500 гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно.

22.10.2019 р. позивач подала уточнену позовну заяву, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 2500 гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. А в частині стягнення додаткових витрат на утримання дітей змінила вимоги і замість стягнення з відповідача по 3000 грн. щомісяця просить стягнути з відповідача вже понесені нею витрати, що викладені особливими обставинами (розвитком збідностей дітей та їх хворобами.)

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона самостійно виховую спільних з відповідачем двох дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.10.2014 року по справі № 643/10994/14-ц відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 800 гривень та доньки ОСОБА_6 в розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Заробітки позивача є мінімальними і з такими доходами вона не може в повній мірі забезпечити потреби дітей. Відповідач свої доходи приховує. Визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі підлягає зміні, оскільки потреби дітей значно зросли. Допомоги у вихованні дітей, догляді за ними, витратах на лікування відповідач не надає. Для навчання в школі, купівлі одягу, взуття, шкільного приладдя відповідач коштів не надає. Прохання розподілити витрати, пов`язані з навчанням дітей, відповідач ігнорує. Крім того, з часу винесення судом рішення значно зросли витрати на комунальні послуги, які позивач оплачує самостійно. Також значно зросла вартість продуктів харчування. У 2018-2019 роках діти відпочивали у літніх англійських таборах, на що витрачено 45354 грн., затрати на придбання необхідних підручників для вивчення дітьми англійської та німецької мови становлять з 2014 до 2019 р. суму у розмірі 5 559 грн., витрати по відвідуванню дітьми спортивних та творчих курсів та гуртків становлять з 2015 р. до 2019 р. суму у розмірі 27 260 грн., витрати на відвідування сином курсів та гуртків з технічних наук становлять суму у розмірі 26 818 грн., витрати по придбанню ноутбука для обох дітей і піаніно для дочки для її музикального розвитку становлять 26 984 грн., і витрати на медичне обстеження та лікування обох дітей становлять 5 708,85 грн. Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі оскільки офіційно не працює, але мешкає у великому приватному будинку, користується приватним автомобілем, систематично в бесіді із знайомими хвалиться своїми великими заробітками, інших дітей на утриманні та вихованні не має. Тобто він може працювати повний робочий день отримуючи заробітну плату або інший дохід. Тому позивач просить стягнути з відповідача половину понесених нею витрат по розвитку здібностей дітей та проведеному їм медичному обстеженню та лікуванню.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову та надали відзив, в якому зазначили, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження зміни матеріального стану відповідача, що може слугувати підставою для збільшення розміру аліментів. У зв`язку із складною ситуацією в країні відповідач звернувся до місцевого центру зайнятості з приводу працевлаштування. У відповідача за цей час змінився сімейний стан, 07.12.2018 р. він одружився з ОСОБА_7 , від шлюбу мають сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, на його утриманні перебувають пристарілі батьки.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судовим розглядом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.10.2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 800 гривень 700 гривень відповідно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. (а.с.8,9)

Позивач проживає разом із дітьми за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів, враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, матеріальний стан позивача у цій справі не поліпшився, а визначений розмір аліментів не можна вважати достатнім для належного утримання дітей сторін, так як встановлений ЗУ «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років з 01.07.2019 р. пo 30.11.2019 р. складає 2118 грн., а з 01.12.2019 р. 2218 грн., що значно більше ніж стягується з відповідача за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, в зазначених нормах СК України та ЗУ «Про прожитковий мінімум» визначений мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів більший ніж визначено до стягнення за рішенням суду. При цьому, суд звертає увагу, що зазначені зміни в законодавстві прийняті після ухвалення Московським районним судом м. Харкова 13.10.2014 року рішення про стягнення аліментів. Механізм збільшення розміру аліментів на стадії виконання рішення суду державною виконавчою службою ЗУ «Про виконавче провадження» не визначений, так само, як не визначений іншими нормами діючого законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для збільшення розміру аліментів за позовом ОСОБА_3 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто до 1 110 грн.

При цьому, суд вважає, що збільшення розміру аліментів до 2 500 грн. на кожну дитину не є обґрунтованим, оскільки, на даний час відповідач має іншу дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває на обліку у центрі зайнятості, і позивач не надала суду достатніх та достовірних доказів, які б підтверджували, що заробіток відповідача достатній для того, щоб з нього стягували аліменти у сумі, заявленій позивачем.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, то суд їх також задовольняє частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При оцінці доказів суд враховує положення ст.ст. 79, 80 ЦПК України, відповідно до яких достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування.

Позивачем зазначено, що 2018-2019 роках діти відпочивали у літніх англійських таборах, на що витрачено 45354 грн., але позивачем не доведено суду, що відпочинок дітей у цих літніх таборах пов`язаний з розвитком їх здібностей, оскільки жодного достовірного та достатнього доказу на підтвердження цього суду не надано. Надані суду письмові докази про здійснення оплати відпочинку у цих таборах підтверджують лише понесення фінансових затрат, але не підтверджують, що перебування саме у цих літніх таборах відпочинку розвиває особливі здібності дітей по вивченню англійської мови.

Затрати на придбання необхідних підручників для вивчення дітьми англійської та німецької мови, які становлять з 2014 до 2019 р. суму у розмірі 5 559 грн., підтверджені письмовими доказами, але суду позивачем не надано доказів, що ці книжки придбувалися позивачем для її дітей і що саме ці книжки є необхідними для розвитку здібності дітей по вивченню англійської та німецької мови за вимогами шкільної програми.

Витрати по відвідуванню дітьми спортивних та творчих курсів та гуртків за підрахунками позивача становлять з 2015 р. до 2019 р. суму у розмірі 27 260 грн., а саме:

-донька ОСОБА_6 відвідувала періодично і постійно гуртки з фітнесу, малювання, Pole Dance, танців, на що в загальній сумі було витрачено 15 400 грн.;

-обоє дітей відвідують Дитячу школу мистецтв № 3, займаються музикою, і за навчання було сплачено суми у розмірі 9 880 грн. за навчання ОСОБА_9 та 1 980 грн. за навчання Глєба, в загальній сумі 11 860 грн.

Між тим, належними, достатніми та достовірними доказами підтверджені лише обставини відвідування та оплати навчання дітей у Дитячій школі мистецтв № 3 у загальній сумі 11 860 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача як додаткові витрати на дітей, викликані розвитком їх здібностей. По вимогам про стягнення оплати за відвідування гуртків танців 38 місяців відсутні достовірні докази проведення оплати, а за іншими гуртками відсутні належні докази, що відвідування цих гуртків пов`язано з розвитком особливих здібностей, враховуючи характер даних занять та нетривалість їх відвідування.

Витрати на відвідування сином ОСОБА_10 курсів та гуртків з технічних наук за підрахунками позивача становлять суму у розмірі 26 818 грн., а саме:

-курси в малому університеті з інформатики, математики, фізики при ХНУ ім.В.Н.Каразіна 7 548 грн.;

-навчання у Харківські технічній студії «Винахідник» - 2 110 грн.;

-дворічний курс навчання в Центрі роботехніки «Boteon» - 17 160 грн.

Між тим, належними, достатніми та достовірними доказами підтверджені лише обставини навчання та оплати курсів у малому університеті з інформатики, математики, фізики при ХНУ ім.В.Н.Каразіна та у Харківські технічній студії «Винахідник» у загальній сумі 9 658 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача як додаткові витрати на дитину, викликані розвитком її здібностей.

Витрати по придбанню ноутбука для обох дітей і піаніно для дочки для її музичного розвитку за підрахунками позивача становлять 26 984 грн., і суд вважає, що дані вимоги є обгрунтованими та доведеними, оскільки на підтвердження вартості придбаного ноутбуку наданий чек на суму18 485 грн., а на підтвердження придбання б/у піаніно «Одеса» надана розписка про витрати у розмірі 8 500 грн. Те, що ці речі необхідні дітям для розвитку їх збідностей у суду сумніву не викликає, так як діти навчаються у музичній школі, на технічних курсах, для чого потрібні подібні речі для професійних занять та отримання відповідних навичок у музичній сфері та технічній галузі знань.

Витрати на медичне обстеження та лікування обох дітей становлять за розрахунками позивача 5 708,85 грн. і підтверджуються письмовими доказами, але на думку суду, ці витрати не можливо віднести на рахунок додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, в розумінні статті 185 СК України, оскільки надані медичні довідки не свідчать про якісь особливі захворювання та пов`язані з ними обстеження, які виходять за рамки затрат, які можуть нести батьки в розмірі звичайних аліментних зобов`язань.

Таким чином, загальна сума витрат, яка доведена в суді, становить 48 502 грн. (11 860 грн. + 9 658 грн. + 26 984 грн.), а враховуючи, що батьки повинні приймати однакову участь у вихованні та утриманні дітей, якщо не має підстав вважати інше, то суд стягує з відповідача Ѕ частину даної суми, а саме, 24 251 грн.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи наведені роз`яснення суд вважає за необхідне стягнути аліменти у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі відповідно до положень ст. 141 ЦПК України на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог: за вимогами немайнового характеру 768,40 грн., та враховуючи розмір задоволених позовних вимог та розмір мінімальної ставки судового збору по майновим вимогам 768,40 грн., а всього суму у розмірі 1 536,80 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів на утримання дітей, встановлений за рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13.10.2014 р., та щомісячно стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1110 (одна тисяча сто десять) грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у сумі 24 251 (двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят одна) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у сумі 1536 грн.80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Суддя - Я.М.Горбунова