Провадження № 2/161/166/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 січня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Пушкарчук

при секретарі судового засідання Загоровській І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вказавши на те, що відповідач є їхнім батьком.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя не склалось. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей та не забезпечує матеріальні потреби сімї, хоча зобовязаний це виконувати. Відповідач працює, тому має можливість забезпечити належне виховання та утримання дітей, а тому позивач просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти в її користь на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відстоків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області з 27 липня 2011 року, актовий запис №118 (а.с. 4)

Від шлюбу у сторін народилися діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5,6)

Судом встановлено, що батьком дітей є ОСОБА_2, що вбачається з копій свідоцтв про народження, серії І-ЕГ №216490 та серії І-ЕГ №174586 (а.с. 5,6 ).

Малолітні діти проживають з матірю, яка здійснює їхнє виховання та догляд.

Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України).

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання малолітніх дітей, а тому вимога про стягнення аліментів в примусовому порядку підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Аналіз норм сімейного законодавства дає підстави зробити висновок, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, а тому обоє батьків мають брати рівну участь у забезпеченні рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Крім того, суд бере до уваги також, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році встановлений прожитковий мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 встановлений прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Даний прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, починаючи від дня предявлення позову 12 грудня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 81, 141, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180 181,182, СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн щомісячно на обох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП:НОМЕР_1)

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП: НОМЕР_2)

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області В.П. Пушкарчук