Справа №443/1133/18
Провадження №2/443/411/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 січня 2019 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Коліщук З.М., з участю секретаря Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом , -

з участю представника позивача ОСОБА_2,

встановив:

Позивач ОСОБА_1, звернулась в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті мами-ОСОБА_8, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що житловий будинок з надвірними спорудами, що в АДРЕСА_1, на праві особистої власності належав колгоспному двору, членами якого були: ОСОБА_8-голова двору, ОСОБА_3 (син), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_4(син), ОСОБА_9(онука), ОСОБА_5(онука), що підтверджується записами в погосподарських книгах. Частка кожного становила 1/6 житлового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_8 померла її мати ОСОБА_8, якій на день смерті належала частка спірного житлового будинку. На випадок своєї смерті померла заповіту не склала. Відтак, вона, як дочка спадкодавця успадкувала майно (прийняла спадщину), оскільки фактично вступила в управління та володінням спадковим майном, незважаючи, що у встановленому законом порядку та строк, своїх прав не оформила. Також спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 котрі від спадщини відмовились на її користь. Відмовляються від своєї частки у майні колгоспного двору і інші відповідачі, які не заперечують проти визнання за нею права власності на спадковий будинок. Відтак, вона звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, проте отримала відмову у видачі такого, у зв'язку з тим що житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 який є спадковим майном та власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померла не є його останнім членом. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, оскільки позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання за позивачем права власності на спірне майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученим копією витягу з погосподарської книги АДРЕСА_2 № 225 від 02 квітня 2018 р., що станом на ІНФОРМАЦІЯ_8 по АДРЕСА_1 рахувався житловий будинок за колгоспним двором, членами якого були: ОСОБА_8-голова двору, ОСОБА_3 (син), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_10(син), ОСОБА_11(онука), ОСОБА_5(онука) (арк. справи 11). Вказаний факт додатково підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 25 жовтня 1989 року (арк.справи 5).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. А відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК УРСР в редакції 1963 року. Окрім цього, при вирішенні вказаного судового спору також слід керуватися нормами ЦК України 2004 року, оскільки спадкування спадкового майна має місце після прийняття нового Цивільного Кодексу України.

Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленум Верховного суду України №20 від 22.12.95 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок у АДРЕСА_1 належав суспільній групі господарств "колгоспний двір", членами якого були:ОСОБА_8- голова двору, ОСОБА_3 (син), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_4(син), ОСОБА_9(онука), ОСОБА_5(онука)/ Частка кожного члена двору становила 1/6.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_8 Факт смерті останньої додатково підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частку спірного житлового будинку. На випадок своєї смерті померла заповіту не склала. Проте, на день смерті із нею проживав та була зареєстрована її дочка- ОСОБА_1, а також відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (арк.справи 11).

Разом з тим, з долучених до матеріалів справи належним чином завірених заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вбачається, що останні пропустили термін для прийняття спадщини після смерті своєї матері та на її оформлення не претендують. Не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем (арк. справи 15,19).

При вищевказаних обставинах, відповідно до норм статей 529, 549 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняла ОСОБА_1 (дочка, позивач), оскільки фактично вступила в управління та володінням спадковим майном.

Разом з тим, постановою завідувача Жидачівською державною нотаріальною конторою №520/02-31 від 02 серпня 2018 року, встановлено факт відмови позивачу у видачі свідоцтва право на спадщину за законом після смерті матері на спадкове майно у зв'язку з тим, що житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 який є спадковим майном та власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померлий не є його останнім членом (арк. справи 4).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Окрім того, з долучених до матеріалів справи належним чином завірених заяв вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 (відповідачі) від належної їм як членам колгоспного двору частки спірного житлового будинку відмовляється на користь позивача

Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право власності на спірний житловий будинок, в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; відповідачі позовні вимоги визнали та проти задоволення позову не заперечують, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані у справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_8, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_8, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею - 127,0 кв.м., житловою площею - 50,8 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено тільки вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_2, паспорт серія НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_2, паспорт серія НОМЕР_3.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_3, паспорт серія НОМЕР_5.

Відповідач: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: АДРЕСА_2, паспорт серія НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, місце проживання: АДРЕСА_4, паспорт серія НОМЕР_6

Суддя З.М.Коліщук