ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9311/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Литвиненко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/164/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голову ючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Кузюри Л.В., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_2,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

прізвище судді: Литвиненко І.В.; місце ухвалення рішення: м.Чернігів,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 10 серпня 2005 року №CNH0GF00320304 у сумі 44612, 87 дол. США та судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 10 серпня 2005 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №CNH0GF00320304 на суму 30 000, 00 дол. США, строком до 10 серпня 2025 року, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 0, 92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28 серпня 2015 року виникла заборгованість у сумі 44 612, 87 дол. СШ, з яких: заборгованість за кредитом - 24 079, 55 дол. США, заборгованість зі сплати процентів - 9 250, 29 дол. США, заборгованість зі сплати комісії - 2 052, 00 дол. США, пеня - 9 231, 03 дол. США.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 лютого 2017 року позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 5 185, 35 дол. США, що складається із 3133, 35 дол. США заборгованості за тілом кредиту та 2 052, 00 дол. США заборгованості за комісією.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 04 червня 2014 року у справі №750/8031/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 10 серпня 2005 року №CNH0GF00320304 заборгованість за тілом кредиту складає 3 133, 35 дол. США.

Розмір комісії в сумі 2 052, 00 дол. США відповідає умовам договору, позивачем наданий невірний розрахунок процентів та пені, оскільки цей розрахунок проведений з суми заборгованості за кредитом, включаючи суму 35, 45 дол. США, тобто із завищеної суми заборгованості за тілом кредиту.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою та просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні відсотків та пені та ухвалити нове рішення, яким позов у цій частині задовольнити повністю, вважаючи висновки суду безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

За доводами апеляційної скарги, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором суд фактично позбавив банк обумовленої договором плати за користування відповідачем кредитних коштів (у вигляді відсотків, що нараховувалися відповідно до умов договору), і звільнив відповідача від будь-якої відповідальності за невиконання умов договору. При цього, розмір заборгованості по процентах та пені підтверджується наданим розрахунком.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 26 травня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 лютого 2017 року змінено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 14 435, 64 дол. США, яка включає у себе 9 250 29 дол. США відсотків за користування кредитом, суму комісії та 91 309, 84 грн. суми пені, обрахованої у межах річної позовної давності, про застосування якої заявив відповідач.

Постановою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду у частині задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення суми відсотків та пені скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 26 травня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційним судом встановлено, що 21 серпня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до відповідача про дострокове стягнення суми кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 04 червня 2014 року, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2013 року у справі №750/8031/13-ц змінено, викладено абзац другий резолютивної частини зазначеного рішення в такій редакції: «У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 10 серпня 2005 року № CNH0GF00320304 у розмірі 27 268, 87 дол. США, яка виникла станом на 03 квітня 2013 року та складається із заборгованості за кредитом 24 044, 10 дол. США, заборгованості за процентами за користування кредитом 2 216, 05 дол. США, заборгованості за комісією за користування кредитом 486, 00 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 522, 72 дол. США, що у перерахунку на гривневий еквівалент за курсом Національного банку України на 03 квітня 2013 року становить 217 878, 27 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру №23 на вул. Коцюбинського, будинок №78 у м. Чернігові, загальною площею 57, 60 кв. м, житловою площею 38,50 кв. м, яка належить ОСОБА_2 на праві власності згідно з договором купівлі-продажу від 10 серпня 2005 року, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» таких повноважень: права продажу предмета іпотеки (іпотечний договір від 10 серпня 2005 року) від імені ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу в цьому реєстрі, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, з встановленням початкової ціни продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна на час укладення договору купівлі-продажу».

Згідно із договором купівлі-продажу від 16 лютого 2016 року, квартиру продано за 574 000, 00 грн., що еквівалентно 20 910, 75 дол. США, які зараховані на рахунок ОСОБА_2, а саме, кошти у сумі 17 597, 17 дол. США зараховані на погашення поточної заборгованості за тілом кредиту, кошти у сумі 3 313, 58 дол. США зараховані на погашення простроченої заборгованості за тілом кредиту.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із п.п.3,4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч.2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, з позовом банк звернувся до суду 21 серпня 2013 року. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Таким чином, оскільки 21 серпня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив до відповідача згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України позов про дострокове стягнення суми кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, то починаючи з 21 серпня 2013 року банк не вправі нараховувати проценти за користування кредитними коштами та суми пені на них.

Згідно із розрахунком заборгованості за договором №№CNH0GF00320304 від 10 серпня 2005 року, наданим позивачем, який апеляційний суд визнає належним та допустимим доказом, заборгованість за процентами з 07.09.2005 року до 21.08.2013 року становить 3287,52 дол. США, які слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Щодо заявлених ПАТ КБ «ПриватБанк» позовних вимог про стягнення пені в сумі 9231,03 дол. США апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В ході розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_2 була подана заява, в якій зазначалось, що банківською установою в порушення приписів законодавства розрахунок пені проведений поза межами річного строку давності, яку апеляційний суд розцінює як заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності за вимогами про стягнення пені.

З огляду на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до суду 09 вересня 2015 року (а.с.18 т.1), заборгованість по пені нараховує за період з 16.04.2009 року по 28.08.2015 року, а з 21 серпня 2013 року позивач не вправі нараховувати пеню, то у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення пені в сумі 9231,03 дол. США слід відмовити.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції, на підставі п.п. 1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України, в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом слід скасувати і позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 3287 доларів США 52 центів.

У зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, на підставі ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 2471,55грн. судового збору (1050,74 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції + 1420,81 грн. за апеляційний розгляд справи).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 лютого 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом скасувати і позовні вимоги в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 3287 (три тисячі двісті вісімдесят сім) доларів США 52 центів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 2471,55грн. судового збору за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді