Провадження №4-с/712/52/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

скаржника ОСОБА_1

представника суб`єкта оскарження Шемчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського відділу ДВС міста Черкаси Головного територіального управління у Черкаській області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник 15.08.2019 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Соснівського відділу ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 05.08.2019 про арешт майна боржника, винесену у виконавчому провадження № 59312793.

Скаргу мотивував тим, що 07.06.2019 старшим державним виконавцем Соснівського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Шемчук А.В. на виконання судового наказу № 712/4941/19 Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.05.2019, відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 09.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття. 05.08.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Зазначив, що підстав для винесення вказаної постанови не було, оскільки протягом двох років за домовленістю із стягувачем він добросовісно кожного місяця здійснює переказ коштів на утримання доньки в розмірі 150 грн. Вказав, що про рішення суду йому не було відомо, оскільки за місцем реєстрації не проживає, а про відкриття виконавчого провадження дізнався від державного виконавця. Крім того, державним виконавцем повідомлено про наявність заборгованості з 09.04.2019, яка ним була сплачена. Тобто на даний час підстав для арешту його майна немає.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі.

Державний виконавець Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Шемчук А.В. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала.

Заслухавши думку сторін, розглянувши матеріали скарги, дослідивши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст.12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із змісту Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

Із матеріалів скарги встановлено, що на примусовому виконанні у Соснівському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 59312793 від 07.06.2019 з примусового виконання судового наказу Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/4941/19 від 16.05.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 09.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

05.08.2019 року в межах ВП № 59312793 державним виконавцем Соснівського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області винесена постанова про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Скаржником у скарзі зазначено, що державним виконавцем по виконавчому провадженні № 59312793 винесено постанову про арешт майна боржника з порушенням норм чинного законодавства, тому вона підлягає скасуванню.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 56 закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Як зазначено скаржником в судовому засіданні та вбачається з наданих копій квитанцій, ним регулярно сплачуються на картку ОСОБА_2 кошти в рахунок сплати аліментів. Вказав, що на даний час боргу зі сплати аліментів у нього немає, а тому й немає підстав для подальшого арешту його майна. Факт відсутності заборгованості по сплаті аліментів також підтверджений в судовому засіданні державним виконавцем.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, виходячи зі змісту скарги, аналізу положень чинного законодавства України та враховуючи, що по виконавчому провадженню № 59312793 щодо примусового виконання судового наказу № 712/4941/199, виданого 16.05.2019, державним виконавцем Соснівського відділу ДВС міста Черкаси Шемчук А.В. проведені всі необхідні виконавчі дії та постанова про арешт майна боржника прийнята відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень державного виконавця, тому підстави у визнанні її неправомірною відсутні. Однак, враховуючи, що на даний час відпала обґрунтована необхідність у накладенні арешту на майно боржника, суд вважає, що скарга в цій частині підлягає до задоволення, а постанова від 05.08.2019 підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 259-265, 447- 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського відділу ДВС міста Черкаси Головного територіального управління у Черкаській області про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про арешт майна боржника від 05.08.2019 у виконавчому провадженні № 59312793.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 02.09.2019.

Головуючий І.О.Мельник