Провадження № 2/748/128/19
Єдиний унікальний № 748/3344/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2019 рокум. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді Олещенко В.І.,
при секретарі Авраменко Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_3, діючи на підставі довіреності та в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з 2009 року фактично не проживає за вищевказаною адресою, чим перешкоджає користуватись та розпоряджатись власнику своїм майном.
У судове засідання позивач та представник позивача не з'явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надав. У зв"язку з чим, суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача.
Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.
Відповідно до копії Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14 червня 1990 року, зареєстрованого в Чернігівському бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 24 (а.с.5), ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки № 1313 від 21 листопада 2018 року, виданої Трисвятськослобідською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.6)
Факт не проживання відповідача в вищезазначеному будинку підтверджується актом комісії, затвердженим головою Трисвятськослобідської сільської ради Соколенко Ю.О. від 21 жовтня 2018 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2, 1956 року народження, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований, але не проживає з 2009 року. (а.с.7).
Відповідач будь-яких заперечень щодо обставин, викладених в позові до суду не надав.
Положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Враховуючи те, що будинок перебуває у приватній власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно змінив своє місце проживання і є таким, що понад рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає в будинку, належному на праві власності позивачу, не приймає участі в утриманні будинку, а отже з метою усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 321, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 83, 89, 258, 259, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Чернігівським районним судом Чернігівської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяВ. І. Олещенко