Справа № 299/2490/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 грудня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського районного суду від 23 жовтня 2018 року (у складі судді Трагнюка В.Р.) за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у вересні 2018 р.

Просив визнати виконавчий лист від 22 травня 2018 р. у цивільній справі № 299/2490/16-ц, виданий Виноградівським районним судом, таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування указав, що рішенням Виноградівського районного суду від 22 травня 2018 р. у цивільній справі № 299/2490/16-ц, серед іншого, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Того ж дня Виноградівським районним судом було видано відповідний виконавчий лист, хоча рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, оскільки було оскаржено ОСОБА_1 , що підтверджується ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 р. про відкриття апеляційного провадження.

Відтак, суд першої інстанції мав право допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів лише в межах суми платежу за один місяць. Утім, як убачається із виконавчого листа, суд допустив негайне виконання судового рішення у частині стягнення аліментів за весь час.

Виноградівським районним судом було порушено норми процесуального права, в зв`язку з чим є усі підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 23 жовтня 2018 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмолено.

ОСОБА_1 просить:

-зупинити виконання рішення Виноградівського районного суду від 22 травня 2018 р. у цивільній справі «299/2490/16-ц за виконавчим листом від 22 травня 2018 р. №299/2490/16-ц до розгляду заяви;

-визнати виконавчий лист від 22 травня 2018 р. у цивільній справі №299/2490/16-ц, виданий Виноградівським районним судом, таким, що не підлягає виконанню.

Доводить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із відсутності правових підстав для задоволення заяви.

При цьому встановив, що заявник не довів у судовому засіданні обставин, на які він посилався як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, не доведено факту видачі виконавчого листа на виконання рішення суду від 22.05.2018 р., як і того факту, що суд видав такий документ усупереч п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, яким охоплено період більше ніж суми платежу за один місяць. У матеріалах справи такі докази відсутні.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо є наявними обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом повністю або у певній частині.

Тобто, звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник був зобов`язаний указати передбачені процесуальним законом підстави для того, щоб суд мав можливість визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 стверджує, що виконавчий лист необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню через те, що суд першої інстанції мав право допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів лише в межах суми платежу за один місяць. Утім, як убачається із виконавчого листа, суд допустив негайне виконання судового рішення у частині стягнення аліментів за весь час.

Проте, жодного виконавчого листа, відкритого на виконання рішення Виноградівського районного суду від 22 травня 2018 р. у цивільній справі 299/2490/16-ц, заявником не надано ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

У зв`язку з цим колегією суддів Закарпатського апеляційного суду 28 травня 2019 р. було ухвалено витребувати від Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області матеріали виконавчого провадження на виконання рішення Виноградівського районного суду від 22 травня 2018 р. у цивільній справі № 299/2490/16-ц (а.с.79).

11 вересня 2019 р. було отримано відповідь від Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про те, що на примусовому виконанні виконавчий документ по виконанню виконавчого листа 299/2490/16-ц не перебуває і не перебував (а.с.86).

Статтею 432 ЦПК України встановлено, за яких саме обставин виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у спірних правовідносинах.

Заявником не було доведено таких обставин. Мало того, згідно з інформацією Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області такого виконавчого листа на виконанні немає. Відтак усі доводи заявника є безпідставними та недоведеними, а тому правового аналізу не потребують.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 133, 137, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Ухвалу Виноградівського районного суду від 23 жовтня 2018 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 13 грудня 2019 р.

Судді: