П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року м. Київ

Справа № 22-1688 Головуючий у1-й інстанції - Миколаєць І. Ю.

Унікальний №759/11132/16-ц Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договорами позики,-

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 у серпні 2016 року пред'явила в суд позов до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договорами позики.

З урахуванням уточнень позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість у розмірі 808 794 грн. 64 коп., з яких: сума основного боргу - 647 130 грн. 91 коп., 3% річних - 24 482 грн. 05 коп., 137 181 грн. 68 коп. - проценти від суми позики, розмір яких визначений на рівні облікової ставки НБУ (т.1, а.с.2-6, 103).

Позов обґрунтований тим, що 14 жовтня 2015 року позивач надала відповідачеві позику в розмірі 15 000 доларів США, яку відповідач зобов'язувався повернути 14 листопада 2015 року; 20 грудня 2015 року позивач надала відповідачеві позику в розмірі 5000 доларів США, яку відповідач зобов'язувався повернути 20 березня 2016 року; 28 березня 2016 року позивач надала відповідачеві позику в розмірі 2038 доларів США, 1000 доларів США та 1000 Євро, які відповідач зобов'язувався повернути 05 травня 2016 року, 25 травня 2016 року та 25 червня 2016 року.

Відповідач своїх зобов'язань за договорами позики не виконав.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року позовні вимоги задоволені частково.

Суд стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договорами позики від 14 жовтня 2015 року, 20 грудня 2015 року, 28 березня 2016 року у розмірі 21 342, 45 доларів США та 1 173, 85 Євро., а також 5 965 грн. 70 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (т.2, а.с.189-195).

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач, ОСОБА_4, у визначений судом строк не подав.

У останнє судове засідання в суді апеляційної інстанції, після оголошення перерви за клопотаннями відповідача та його представника, ОСОБА_4 та його представник, адвокат ОСОБА_5, не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка, відповідно до якої представник відповідача, адвокат ОСОБА_5, повідомлений про розгляд справи 23 січня 2019 року о 13 год. 45 хв. (т.3, а.с.62).

Ураховуючи, що відповідач надав апеляційному суду особисті пояснення у судовому засіданні 11 грудня 2018 року (т.3, а.с.47), суд ухвалив закінчити розгляд справи у відсутність сторони відповідача, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення позивача ОСОБА_3, яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, пояснення ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

При ухваленні рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 районним судом встановлені наступні обставини.

14 жовтня 2015 року ОСОБА_3 надала ОСОБА_4 в борг грошові кошти в сумі 15 000 доларів США зі строком повернення до 14 листопада 2015 року, 20 грудня 2015 року позивач надала відповідачу в борг грошові кошти в сумі 5 000 доларів США зі строком повернення до 20 березня 2016 року, 28 березня 2016 року позивач надала відповідачу в борг грошові кошти в сумі 2 038 доларів США зі строком повернення до 25 червня 2016 року, 28 березня 2016 року позивач надала відповідачу в борг грошові кошти в сумі 1000 доларів США зі строком повернення до 25 травня 2016 року, 28 березня 2016 року позивач надала відповідачу в борг грошові кошти в суму 1000 Євро, строком повернення 05 травня 2016 року на сімейні потреби відповідача.

Відповідач не виконав свої зобов'язання за договорами позики в повному обсязі, проте ним було частково повернуто кошти ОСОБА_3 в розмірі 7 531,9556 доларів США.

За наведених обставин районний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами позики. Суд виходив з того, що оскільки відповідачем борг був частково повернутий в розмірі 7 531,9556 доларів США, сума яка підлягає стягненню становить (28874,41 дол. США - 7531,9556 дол. США) 21342,45 доларів США та 1 173,85 Євро.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів від суми позики та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання районний суд виходив з того, що оскільки відповідач здійснював часткове погашення заборгованості не зазначаючи при цьому за яким саме договором повертаються кошти і сторони не надали суду будь-яких розрахунків заборгованості з урахуванням повернутих сум, котрі могли бути перевірені судом, суд позбавлений можливості здійснити відповідні розрахунки заборгованості.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що указані висновки районного суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Судом порушений принцип диспозитивності цивільного судочинства, встановлені ст.89 ЦПК України правила оцінки доказів та невірно застосовано до спірних правовідносин положення ст. 545 ЦК України, якою урегульовано процедуру підтвердження виконання зобов'язання.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У даному випадку відповідно до розміру остаточно заявлених позовних вимог позивач просила суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики станом на 19 квітня 2017 року у розмірі: 647 130 грн. 91 коп. - сума основного боргу; 24 482 грн. 05 коп. - 3% річних; 137 181 грн. 689 коп. - проценти від суми позики.

Отже ОСОБА_3 заявила до стягнення суми у національній валюті - гривні, яка відповідно до положень ст. 533 ЦК України є валютою виконання грошового зобов'язання.

Незважаючи на це районний суд вийшов за межі позовних вимог та провів стягнення боргу у іноземній валюті, що є порушенням принципу диспозитивності.

Відповідно до положень статті 545 ЦК прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У даному випадку надані відповідачем на заперечення позовних вимог платіжні доручення про переказ на карту ПриватБанку ОСОБА_3 зроблені у період з листопада 2015 року до червня 2018 року (т.2, а.с.21-153) не містять відомостей про призначення платежу. Крім того, перекази коштів 50 000 грн. від 25 січня 2016 року та 25 000 грн. від 25 лютого 2016 року здійснені не на ім'я позивача, а на ім'я ОСОБА_6 (т.2, а.с.127, 143).

При цьому жодна із наданих позивачем на підтвердження заявленого позову розписок ОСОБА_4 про отримання коштів (т.1, а.с.7-12) не містить відмітки про часткове повернення коштів (боргу). Окремих розписок про одержання ОСОБА_3 часткового виконання зобов'язань за борговими розписками суду також не надано.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 вказала, що дані перекази не стосуються виконання ОСОБА_4 зобов'язань за борговими розписками, які є предметом розгляду у даній справі. Ці перекази знаходяться у площині поточних взаєморозрахунків сторін, не пов'язаних з предметом позову.

З огляду на викладене у суду немає правових підстав вважати, що надані відповідачем на заперечення позовних вимог платіжні доручення про переказ на карту ПриватБанку ОСОБА_3, зроблені у період з листопада 2015 року до червня 2018 року, є доказами виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за борговими розписками у даній справі.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 у цій частині є обґрунтованими, приймаються апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення та можливості задоволення позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 647 130 грн. 91 коп., правильність розрахунку якої (т.1, а.с.104) перевірена судом.

За таких обставин висновки районного суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення процентів від суми позики та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання також не відповідають обставинам справи та положенням матеріального права.

Відповідно до положень ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

За правилом ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку умовами договорів позики, що оформлені відповідними розписками, розмір процентів від суми позики не встановлений.

При проведенні розрахунку процентів у доларах США та євро на рівні облікової ставки Національного банку України ОСОБА_3 помилково не звернула увагу на те, що облікова ставка Національного банку України встановлюється до національної валюти - гривні, і не може бути застосована до іноземної валюти.

Тому суд вважає, що передбачені ст. 1048 ЦК проценти на рівні облікової ставки Національного банку України підлягають нарахуванню на суми боргу, переведені у національну валюту за офіційним курсом на дату початку розрахунку. Розрахунок процентів наводиться нижче. При проведенні розрахунку, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд бере за основу дати початку і закінчення періоду, за який нараховуються відсотки, які наведені самим позивачем.

За розпискою від 14.10.2015 на загальну суму 15000 доларів США, зобов'язання виникло з 15.11.2015. Станом на 15.11.2015 офіційний курс гривні щодо долара США становив 23,0598 грн (15000 х 23,0598 = 345 897 грн), відповідно сума процентів є наступною:

За період з 15.11.2015 р. по 17.12.2015 р. (включно): 22% х (33 / 365) х 345897 = 6880 грн 03 коп.;

За період з 18.12.2015 р. по 02.03.2016 р. (включно): 22% х (76 / 365) х 345897 = 15844 грн 93 коп.;

За період з 03.03.2016 р. по 21.04.2016 р. (включно): 22% х (50 / 365) х 345897 = 10424 грн 29 коп.;

За період з 22.04.2016 р. по 26.05.2016 р. (включно): 19% х (35 / 365) х 345897 = 6301 грн 96 коп.;

За період з 27.05.2016 р. по 23.06.2016 р. (включно): 18% х (28 / 365) х 345897 = 4776 грн 22 коп.;

За період з 24.06.2016 р. по 28.07.2016 р. (включно): 16,5% х (35 / 365) х 345897 = 5472 грн 75 коп.

За період з 29.07.2016 р. по 15.09.2016 р. (включно): 15,5% х (49 / 365) х 345897 = 7197 грн 50 коп.

За період з 16.09.2016р. по 27.10.2016р. (включно): 15% х (42 / 365) х 345897 = 5970 грн 28 коп.

За період з 28.10.2016 р. по 13.04.2017 р. (включно): 14% х (168 / 365) х 345897 = 22289 грн 03 коп.

За період з 14.04.2017 р. по 19.04.2017 р. : 13% х (5 / 365) х 345897 = 615 грн 98 коп.

Всього за розпискою від 14 жовтня 2015 року сума процентів становить 85 772 грн 97 коп.

За розпискою від 20.12.2015 на загальну суму 5000 доларів США, зобов'язання виникло з 21.03.2016 . Станом на 21.03.2016 офіційний курс гривні щодо долара США становив 26,2429 грн (5000 х 26,2429 = 131214 грн 50 коп.), відповідно сума процентів є наступною:

За період з 21.03.2016 р. по 21.04.2016 р. (включно): 22% х (32 / 365) х 131214,5 = 2530 грн 82 коп.;

За період з 22.04.2016 р. по 26.05.2016 р. (включно): 19% х (35 / 365) х 131214,5 = 2390 грн 62 коп.;

За період з 27.05.2016 р. по 23.06.2016 р. (включно): 18% х (28 / 365) х 131214,5 = 1811 грн 84 коп.;

За період з 24.06.2016 р. по 28.07.2016 р. (включно): 16,5% х (35 / 365) х 131214,5 = 2076 грн 07 коп.;

За період з 29.07.2016 р. по 15.09.2016 р. (включно): 15,5% х (49 / 365) х 131214,5 = 2730 грн 34 коп.;

За період з 16.09.2016 р. по 27.10.2016 р. (включно): 15% х (42 / 365) х 131214,5 = 2264 грн 80 коп.;

За період з 28.10.2016 р. по 13.04.2017 р. (включно): 14% х (168 / 365) х 131214,5 = 8455 грн 25 коп.;

За період з 14.04.2017 р. по 19.04.2017 р.: 13% х (5 / 365) х 131214,5 = 233 грн 67 коп.

Всього за розпискою від 20 грудня 2015 року сума процентів становить 22 493 грн 41 коп.

За розпискою від 28.03.2016 на загальну суму 2038 доларів США, зобов'язання виникло з 26.06.2016. Станом на 26.06.2016 офіційний курс гривні щодо долара США становив 24,8829 грн (2038 х 24,8829 = 50711 грн 35 коп.), відповідно сума процентів становить наступний розмір:

За період з 26.06.2016 р. по 28.07.2016 р. (включно): 16,5% х (35 / 365) х 50711,35 = 802 грн 35 коп.;

За період з 29.07.2016 р. по 15.09.2016 р. (включно): 15,5% х (49 / 365) х 50711,35 = 1055 грн 21 коп.;

За період з 16.09.2016 р. по 27.10.2016 р. (включно): 15% х (42 / 365) х 50711,35 = 875 грн 29 коп.;

За період з 28.10.2016 р. по 13.04.2017 р. (включно): 14% х (168/ 365) х 50711,35 = 3267 грн 76 коп.;

За період з 14.04.2017 р. по 19.04.2017 р.: 13% х (5 / 365) х 50711,35 = 90 грн 31 коп.

Всього за розпискою від 28 березня 2016 року про надання позики в розмірі 2038 доларів США сума процентів становить 6090 грн 92 коп.

За розпискою від 28.03.2016 на загальну суму 1000 доларів США, зобов'язання виникло з 26.05.2016. Станом на 26.05.2016 офіційний курс гривні щодо долара США становив 25,1125 грн (1000 х 25,1125 = 25112 грн 50 коп.), відповідно сума процентів становить наступний розмір:

За період з 26.05.2016 р. по 26.05.2016 р. (включно): 19% х (1 / 365) х 25112,50 = 13 грн 07 коп.;

За період з 27.05.2016 р. по 23.06.2016 р. (включно): 18% х (28 / 365) х 25112,50 = 346 грн 76 коп.;

За період з 24.06.2016 р. по 28.07.2016 р. (включно): 16,5% х (35 / 365) х 25112,50 = 397 грн 33 коп.;

За період з 29.07.2016 р. по 15.09.2016 р. (включно): 15,5% х (49 / 365) х 25112,50 = 522 грн 55 коп.;

За період з 16.09.2016 р. по 27.10.2016 р. (включно): 15% х (42 / 365) х 25112,50 = 433 грн 45 коп.;

За період з 28.10.2016 р. по 13.04.2017 р. (включно): 14% х (168 / 365) х 25112,50 = 1618 грн 21 коп.;

За період з 14.04.2017 р. по 19.04.2017 р.: 13% х (5 / 365) х 25112,50 = 44 грн 72 коп.

Всього за розпискою від 28 березня 2016 року про надання позики в розмірі 1000 доларів США сума процентів становить 3376 грн 09 коп.

За розпискою від 28.03.2016 на загальну суму 1000 євро, зобов'язання виникло з 06.05.2016. Станом на 06.05.2016 р. офіційний курс гривні щодо євро становив 28,7382 грн (1000 х 28,7382 = 28738 грн 20 коп.) відповідно сума процентів становить наступний розмір:?

За період з 06.05.2016 р. по 26.05.2016 р. (включно): 19% х (21 / 365) х 28738,20 = 314 грн 15 коп.;

За період з 27.05.2016 р. по 23.06.2016 р. (включно): 18% х (28 / 365) х 28738,20= 396 грн 82 коп.;

За період з 24.06.2016 р. по 28.07.2016 р. (включно): 16,5% х (35 / 365) х 28738,20 = 454 грн 69 коп.;

За період з 29.07.2016 р. по 15.09.2016 р. (включно): 15,5% х (49 / 365) х 28738,20 = 597 грн 99 коп.;

За період з 16.09.2016 р. по 27.10.2016 р. (включно): 15% х (42 / 365) х 28738,20 = 496 грн 03 коп.;

За період з 28.10.2016 р. по 13.04.2017 р. (включно): 14% х (168 / 365) х 28738,20 = 1851 грн 84 коп.;

За період з 14.04.2017 р. по 19.04.2017 р. : 13% х (5 / 365) х 28738,20 = 51 грн 18 коп.

Всього за розпискою від 28 березня 2016 року про надання позики в розмірі 1000 євро сума процентів становить 4162 грн 70 коп.

Загальна сума процентів за договорами позики, що оформлені відповідними розписками, станом на 19 квітня 2017 року становить 121 896 грн 09 коп.

При визначенні розміру 3% річних від суми боргу суд вважає за можливе покласти в основу рішення розрахунок загальної суми 3% річних від простроченої суми заборгованості станом на 19 квітня 2017 року у розмірі 24 482 грн. 05 коп., правильність якого перевірена судом та не оспорена відповідачем (т.1, а.с.104).

За правилами ч.1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене у контексті обставин даної справи, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 793 509 грн 05 коп., з яких: 647 130 грн 91 коп. - сума основного боргу; 121 896 грн 09 коп. - проценти за користування грошовими коштами; 24 482 грн 05 коп. - три проценти річних.

Ураховуючи положення ч.13 ст. 141 ЦПК України, при ухваленні нового рішення з відповідача на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 3 849 грн 32 коп. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2) 793 509 (сімсот дев'яносто три тисячі п'ятсот дев'ять) грн 05 коп., з яких: 647 130 грн 91 коп. - сума основного боргу; 121 896 грн 09 коп. - проценти за користування грошовими коштами; 24 482 грн 05 коп. - три проценти річних та 3 849 грн 32 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору, а всього: 797 358 (сімсот дев'яносто сім тисяч триста п'ятдесят вісім) грн 37 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 31 січня 2019 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома