Ухвала

05 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 751/5541/17
провадження № 61-14689св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Державна служба України у справах ветеранів війни і учасників антитерористичної операції, Міністерство оборони України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2017 року у складі судді Янцовської Т. М. та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року у складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафіїва О. К., Страшного М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви і рішень судів

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Державна служба України у справах ветеранів війни і учасників антитерористичної операції, Міністерство оборони України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що в період служби в добровольчому корпусі виконувала обов`язки солдата парамедика в районах с. Водяне, с. Піски, с. Опитне Донецької області, які розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р включені до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Встановлення цього юридичного факту необхідні їй для набуття відповідного правового статусу для отримання соціальних пільг та гарантій, передбачених для учасників бойових дій Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законом України «Про боротьбу з тероризмом». На сьогоднішній день законодавчо не врегульована процедура встановлення факту участі та надання статусу учасника бойових дій громадян, які брали участь у військовому конфлікті на боці сил антитерористичної операції (далі АТО) на сході України у складі добровольчих військових формувань, що не увійшли до складу Збройних Сил, Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. Участь добровольчих формувань в антитерористичній операції на боці сил АТО, у тому числі добровольчого корпусу «Правий сектор», не заборонена.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила встановити юридичний факт її безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в зоні її проведення в Донецькій та Луганській областях у період із 10 вересня по 02 грудня 2015 року, у складі Добровольчого Українського корпусу «Правий Сектор».

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2017року заяву задоволено. Встановлено факт безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях під час проведення АТО в зоні її проведення в Донецькій та Луганській областях у період із 10 вересня по 02 грудня 2015 року у складі Добровольчого Українського корпусу «Правий сектор».

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що заявниця була членом ДУК «Правий сектор», яке не ввійшло до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, що є обов`язковою умовою, визначеною на рівні закону, а саме пункту 20 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», для надання статусу учасника бойових дій у визначеному законодавством порядку, що вказує на відсутність можливості заявниці встановити відповідний факт у порядку, передбаченому законодавством, але від яких залежить виникнення прав заявниці на отримання відповідних соціальних виплат, а отже, враховуючи, що за цих обставин законом не визначено іншого порядку встановлення відповідних фактів, у розумінні вимог статті 3, частини другої статті 256 ЦПК України 2004 року та в площині дії статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відсутні жодні перешкоди на звернення заявника до суду із цією заявою та розгляд її судом в порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження. Факт участі в бойових діях, перебування в зоні АТО із 10 вересня по 02 грудня 2015 року у складі ДУК «Правий сектор» підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які перебували в зоні АТО, відвідували восени 2015 року ДУК «Правий сектор», де приймала участь у бойових діях заявниця, довідкою Добровольчого Українського корпусу «Правий Сектор» № 0018 без дати. Оскільки зі сторони держави відсутні обмеження або заборона щодо участі ДУК «Правий сектор» під час АТО в районах її проведення на стороні сил АТО, суд вважав за встановлене участь заявниці у бойових діях під час проведення АТО у складі ДУК «Правий сектор».

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про встановлення факту участі ОСОБА_1 в бойових діях із 10 вересня по 02 грудня 2015 року у складі ДУК «Правий сектор», а доводи апеляційної скарги, що справа не могла розглядатися в порядку окремого провадження не заслуговують на увагу, оскільки це питання вже було предметом дослідження та ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 26 вересня 2017 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 серпня 2017 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 на підставі частини четвертої статті 256 ЦПК України 2004 року, скасовано з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Крім того, ОСОБА_1 звернулась про встановлення факту перебування в зоні АТО, а не із заявою про встановлення їй статусу учасника бойових дій.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників

У березні 2018 року Міністерство оборони України подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та залишити заяву без розгляду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що справа не могла розглядатися в порядку окремого провадження, оскільки в заявника фактично виникає спір про право, a саме отримання пільг встановлених для учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Як убачається зі змісту заяви та матеріалів справи заявником не вжито усіх необхідних дій для врегулювання спору у досудовому порядку. ОСОБА_5 перебувала у ДУК «Правий Сектор», який не перебуває у безпосередньому підпорядкуванні Міністерства оборони України, Збройних Сил України, до повноважень Міністерства оборони України не входить керівництво АТО, а тому Міністерство оборони України не могло бути зацікавленою особою у цій справі.

У липні 2018 року Державна служба України у справах ветеранів війни і учасників антитерористичної операції подала пояснення, згідно з якими Служба могла б винести на розгляд міжвідомчої комісії документи про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 лише після їх розгляду відомчою комісією та встановлення нею наявності спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання. Станом на сьогодні ДУК «Правий сектор» не включений до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. Служба не бере участь у правовідносинах У яких заявник просить встановити юридичний факт (не є суб`єктом несення обов`язку виконання рішення суду), тому не може виступати заінтересованою особою у справі. У разі підтвердження у судовому засіданні факту залучення керівництвом АТО ОСОБА_1 та її безпосередньої в ній участі, вказаний факт може бути встановлений судом у разі якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який це посвідчує, що підтверджується судовою практикою в аналогічних справах, зокрема ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2016 року у справі № 6-25896ск15.

У липні 2018 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, у якому зазначила, що рішення суду про встановлення юридичного факту її участі у бойових діях в складі добровольчого формування є єдиним державним документом, офіційно підтверджуючим участь в АТО.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Державна служба України у справах ветеранів війни і учасників антитерористичної операції, Міністерство оборони України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 рокупризначити до судового розгляду на 18 вересня 2019 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков Г. І. Усик