Провадження №: 2-з/755/39/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статус відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Тім», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про забезпечення позову до його подання, -

у с т а н о в и л а:

13.09.2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статус відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Тім», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про забезпечення позову до його подання. У вказаній заяві заявник просить суд заборонити вчинення реєстраційних дій щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 .

Вимоги заяви мотивовано тим, що 07.12.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра» був укладений кредитний договір, а також іпотечний договір, предметом якого стала квартира АДРЕСА_1 , що належала позивачу на праві приватної власності. Нещодавно заявнику зателефонували невідомі особи та повідомили, що вони є власниками вказаної квартири. З`ясувалось, що 24.07.2019 року банк відступив своє право вимоги ТОВ «ФК «Фінанс Тім». ОСОБА_1 вважає договір купівлі-продажу прав вимоги недійсним, оскільки ним не отримувалось ні від банку, ні від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб жодних повідомлень. Заявник вважає, що існує реальна загроза подальшого відчуження спірного майна з неодноразовою перереєстрацією права власності на нього, тому невжиття заходу забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або поновлення його оспорюваного права, за захистом якого заявник має намір звернутись до суду.

Ознайомившись зі змістом заяви про забезпечення позову та додатками до неї приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає поверненню заявнику, як така, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимогстатті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, її зміст не відповідає вимогам визначеним ст. 151 ЦПК України, оскільки не містить ціни позову (у разі якщо заявник планує подати позов, який не оцінюється, про це слід зазначити у заяві - «позов немайнового характеру»), а також відсутні будь-які пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення (якщо заявник вважає, що в даному випадку застосування зустрічного забезпечення є недоцільним/неможливим про це слід зазначити у заяві про забезпечення позову).

Крім того, викладене заявником обґрунтування забезпечення позову не відповідає обставинам на які останній посилається, адже згідно даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.09.2019 року жодної перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 не відбулось. Заявник лишається власником квартири, а має місце заміна кредитора у зобов`язанні з банку та ТОВ «ФК «Фінаас Тім». Отже, заявником не дотримано і вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

За таких обставин заява про забезпечення позову не може бути прийнята судом та розглянута по суті і підлягає поверненню заявнику на підставі положень ст.ст. 151, 153 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статус відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Тім», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про забезпечення позову до його подання - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.09.2019 року.

Суддя -