ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/1561/18
Провадження № 22-ц/4820/1867/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О. Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: представника відповідача адвоката Пасічника С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 серпня 2019 року (суддя Салоїд Н.М.) у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.05.2014 року частково задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , яким стягнуто заборгованість за кредитним договором №ML-M00/056/2008 від 20 травня 2008 року з ОСОБА_2 в розмірі 119 472,97 доларів США, пені 3 286 860,20 грн. та судові витрати.

Для забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 20 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки (майнової поруки) №РML-M00/056/2008.

Зобов`язань по кредитному договору позивальник не виконувала.

Згідно пункту 3.1. договору іпотеки визначено, що предметом іпотеки є нерухоме майно: садово-городній будинок площею 140,7 кв.м та земельна ділянка площею 0,06 га, що знаходяться на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району в садовому товаристві «Колос».

Однак, відповідач не виконала зобов`язань за кредитним договором щодо погашення кредиту та відсотків по ньому, внаслідок чого виникла заборгованість, яка за рішенням суду не погашена.

З метою захисту порушених прав та законних інтересів ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось із позовом про дострокове стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотечне майно.

Тому позивач просив суд:

- звернути стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки №РML-M00/056/2008 від 20 травня 2008 року, а саме: садово-городній будинок площею 140,7 кв. м та земельну ділянку площею 0,06 га, що знаходяться за адресою: Хмельницька обл . , Хмельницький р-н , на території Шаровечківської сільської ради у садовому товаристві «Колос», які належать на праві власності ОСОБА_1 ;

- встановити спосіб реалізації вказаного предмету іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження;

- встановити початкову ціну для реалізації предмету іпотеки на рівні ціни, яка буде встановлена суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження;

- кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки, направити на погашення заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором №ML-M00/056/2008 від 20 травня 2008 року, укладеним ОСОБА_2 по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 119 472,97 доларів США (що еквівалентно 954 947,45 грн.) та пені і судового збору в розмірі 3 290 301,20 грн.,

а також стягнути на користь позивача з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1600 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2018 року у даній справі призначено будівельно-технічну експертизу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в апеляційній скарзі просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги, а також стягнути на його користь з відповідача сплачений судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 2400 грн.

Вважає, що судом першої інстанції неповно та неправильно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи.

Не погоджується з висновками суду, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 18.01.2018 року звернувся із позовом про дострокове стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, і що кредитор в разі невиконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки мав звернутись до суду в межах передбаченого законом строку. Однак, як зазначає апелянт, такого рішення суду (про звернення стягнення на предмет іпотеки) не існує, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» лише звернулось з відповідним позовом і саме в даній справі такий позов розглядається.

Апелянт не погоджується з висновком суду, що права банку стосовно повернення кредитних коштів хоча і є порушеними, однак не підлягають судовому захисту. Як зазначає апелянт, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» використало своє право на судовий захист щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-M00/056/2008 від 20 травня 2008 року, про що свідчить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2014 року про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У підтримку доводів апеляційної скарги товариство посилається на постанову Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року у справі №6-1080цс15, з якої вбачається, що звернення стягнення на предмет іпотеки має похідний характер (а не альтернативний основному), та спрямоване на задоволення вимог кредитора за основним зобов`язанням. Апелянт також посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі №921/107/15-г/16, з якої вбачається, що звернення стягнення на предмет іпотеки є відмінною вимогою від вимоги про стягнення заборгованості, а наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки.

Відтак, як вважає апелянт, суд першої інстанції невірно з`ясував обставини, які мають значення для справи, неправильно визначив позовні вимоги та помилково застосував строки позовної давності до вимог про звернення стягнення, вважаючи, що ставляться вимоги про дострокове стягнення кредитної заборгованості, які вже були задоволені в іншій цивільній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач та третя особа просять апеляційну скаргу відхилити, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 серпня 2019 року залишити без змін.

Зазначає, що посилання апелянта на постанови вищих судових інстанцій є безпідставним і не ґрунтується на вимогах діючого законодавства. Правові відносини, які були предметом розгляду тих справ, не стосуються застосування строків позовної давності.

Вимога позивача про дострокове повернення кредиту направлена відповідачам 5 липня 2010 року, у вимозі банк вимагав достроково, через 30 днів з моменту одержання повідомлення, виконати всі боргові зобов`язання в повному обсязі. ВСУ зауважив, що пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання. А право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло у кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі.

ВСУ дійшов висновку, що позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання (тридцять перший день після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі).

Щодо встановлення способу реалізації предмета іпотеки у відзиві зазначено, що у постанові від 27.06.2018 року у справі №372/3785/15-ц Верховний Суд вказав на правомірність визначення судом початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Початкова ціна реалізації предмета іпотеки, встановлена після проведення довготривалої судової експертизи, вже на стадії виконання рішення по суті не відповідатиме ринковим цінам на цей же об`єкт нерухомості, оскільки з часу проведення судової експертизи та розгляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій, може пройти більше 1 року, внаслідок чого строк дії звіту про оцінку майна закінчується.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Суд, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, закриває провадження у справі, якщо: набрало законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 20 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП банк» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту №ML-M00/056/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 80 000 доларів США строком на 10 років з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 18.05.2018 року на споживчі потреби із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі фіксованого відсотка FIDR із сплатою 5,99 % річних (а. с. 15-19).

З метою забезпечення належного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором 20.05.2008 року було укладено договір іпотеки за №РML-M00/056/2008, за умовами якого відповідачем в іпотеку передано садово-городній будинок площею 140,7 кв. м та земельну ділянку площею 0,06 га, які знаходяться у садовому товаристві «Колос» на території Шаровечківської сільської ради, що належать на праві власності відповідачеві ОСОБА_1 (а. с. 20-25).

05.07.2010 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надіслало ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості достроково.

У червні 2013 року з метою захисту порушених прав та законних інтересів ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про дострокове стягнення кредитної заборгованості у розмірі 119 472,97 доларів США, пені 3 286 860,20 грн. та звернення стягнення на заставне майно.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.05.2014 року позовні вимоги про стягнення заборгованності по кредитному договору задоволено повністю та ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №МL-МOO/056/2008 від 22.12.2008 року в сумі 119 472,97 доларів США, що еквівалентно 954 947, 45 грн., яка складалась із залишку заборгованості за кредитом сумі 80 541,81 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 38 931,16 доларів США, нарахованої та несплаченої пені в розмірі 3 286 860,2 грн. У задоволенні позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено (а. с. 8-10).

На час розгляду справи означене рішення суду у справі №686/1561/18 рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15.05.2014 року не було виконано.

ОСОБА_1 подала заяву про застосування строку позовної давності та дотримання такого строку позивачем за заявленим 18.01.2018 року позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки договором з відповідача (а. с. 130).

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання, однак, не звернувся до суду в межах передбаченого законом строку.

Права банку стосовно повернення кредитних коштів хоча і є порушеними, однак не підлягають судовому захисту у зв`язку із пропуском строку звернення до суду оскільки не виконання рішення суду у визначений спосіб рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.05.2014 року не заважало позивачеві у визначений законом трирічний строк звернутися за захистом свого порушеного права.

Крім того, у своїх висновках місцевий суд послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц), з якої вбачається, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Тому з цих підстав суд не прийняв до уваги іпотечне повідомлення від 20.11.2017 року про виконання зобов`язань, оскільки такі досудові вимоги про погашення зобов`язань, банк надсилав як позичальнику, так іпотекодавцеві ОСОБА_1 .

Між тим з таким висновком Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

Оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 травня 2014 року, яке набрало законної сили, у задоволені позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до іпотекодавця ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки №РML-M00/056/2008 від 20 травня 2008 року, а саме: садово-городній будинок площею 140,7 кв. м та земельну ділянку площею 0,06 га, відмовлено, судова колегія приходить до висновку, що до спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, позовних вимог у справі №686/1561/18, провадження №22-ц/4820/1867/19, про звернення стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки №РML-M00/056/2008 від 20 травня 2008 року, а саме: садово-городній будинок площею 140,7 кв. м та земельну ділянку площею 0,06 га, підлягає застосуванню правило п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яким передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, оскаржуване рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 серпня 2019 року слід скасувати, провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 серпня 2019 року скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк