ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4145/19 Справа № 2-5156/11 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.,

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року

по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2018 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №2-5156/11 від 02 листопада 2018 року та постановити ухвалу, якою задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та видати дублікат виконавчого листа № 2/422/2172/2012 виданого 17.08.2012 року Ленінського районного суду міста Дніпропетровська.

Відзивів на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 жовтня 2018 року до суду першої інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа.

В обгрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2012 року по цивільній справі № 2/422/2172/2012 (2-5156/11) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором № 014/3169/142318/73 від 25.12.2007 року у загальному розмірі 446 535 (чотириста сорок шість тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 65 коп.(а.с. 63-65).

17 серпня 2012 року представником Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» було отримано виконавчий лист № 2/422/2172/2012 (2-5156/11) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором та пред`явлено виконавчий лист до виконання до Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.69).

Відповідно до повідомлення Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, вищевказаний виконавчий лист перебував у них на виконанні з 15.04.2013 року по 23.11.2015 року та в період з 03.10.2016 року по 26.12.2016 року, та 26.12.2016 року був повернутий стягувачу і повторно до відділу не надходив. Тобто виходячи з відповідного повідомлення виконавчої служби виконавчий лист було втрачено при пересиланні.

21 березня 2018 року до суду першої інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.74).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2018 року було замінено стягувача за заочним рішенням від 14.05.2012 року по цивільній справі за № 2/422/2172/2012 (2-5156/11) за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» на стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», у зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», прав кредитора відповідно до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами від 30.08.2017 року (а.с.100-102).

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» зазначає, що воно набуло статусу сторони виконавчого провадження стягувача лише після постановлення судом ухвали, отже і можливість користуватися правами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження» виникла після набрання чинності вказаною ухвалою суду.

У зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» змушено звернутися до суду із заявою про видачу дублікат виконавчого листа по цивільній справі за № 2/422/2172/2012 (2-5156/11) за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчий лист перебував у Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на виконанні з 15.04.2013 року по 23.11.2015 року та в період з 03.10.2016 року по 26.12.2016 року, та постановою за ВП № 52433484, 26.12.2016 року був повернутий стягувачу і повторно до відділу не надходив, що підтверджується листом Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 08.08.2018 року за № 17824/02-64/3122 (а.с.114).

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Таким чином, видача дубліката виконавчого листа у відповідності до п.17.4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України який набрав чинності 15.12.2017 року прямо пов`язується із умовою, що стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п.5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

В даному випадку, у виконавчого листа, дублікат якого просить видати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», строк пред`явлення до виконання сплинув.

У відповідності з ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається із заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з питанням про поновлення пропущеного строку заявник до суду не звертався.

Відтак, відмовляючи Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з задоволенні заяви про Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», звернулося із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення трирічного строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, питання про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання перед судом не порушувало, а тому необхідно відмовити в задоволенні вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що судом першої інстанції не вірно були обраховані строки пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки в період з 26.12.2016 року по сьогоднішній день не сплинув термін, що передбачений ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» де зазначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, колегія суддів ставиться критично з наступних підстав.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Тобто, видача дубліката виконавчого листа у відповідності до п.17.4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України який набрав чинності 15.12.2017 року прямо пов`язується із умовою, що стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п.5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

В даному випадку, у виконавчого листа, дублікат якого просить видати заявник, строк пред`явлення до виконання сплинув.

У відповідності з ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В даному випадку, із питанням про поновлення такого пропущеного строку заявник до суду не звертався.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскарженій частині не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича