ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участю секретарів Соловей Ж.В., Омельчук С.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -
ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2019 року військовий прокурор звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України, посилаючись на те, що пред`явлення цього позову є виключним захистом інтересів держави, оскільки саме з державного бюджету здійснені витрати на утримання відповідача. ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України (далі - Академія) у період з 01.08.2016 року по 14.03.2018 року на посаді курсанта. Згідно з розділом ІІІ діючого на той час Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з відповідачем 01.08.2016 року. 14.03.2018 року контракт про проходження військової служби (навчання) укладений між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Академії та відповідачем достроково розірваний, а відповідач виключений із списків особового складу Академії наказом від 14.03.2018 року №56 с/ч, у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. За змістом положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Академії Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати на його навчання у розмірі 199 482,21 грн. Нездійснення відшкодування ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії тягне порушення економічних та оборонних інтересів держави, що виражається у створенні умов для невиконання видаткової частини державного бюджету, зниження боєздатності, а орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах до теперішнього часу будь-яких заходів щодо відшкодування витрат не здійснив.
На підставі зазначеного просив стягнути з відповідача на користь Національної академії Національної гвардії України відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утримання в Національній академії Національної гвардії України у період з 01.08.2016 року по 14.03.2018 року у розмірі 199 482,21 грн., а також судові витрати у розмірі 2 992,23 грн.
Ухвалою від 19.02.2019 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів.
01.03.2019 року позивачем усунуті недоліки вказані в ухвалі від 19.02.2019 року.
Ухвалою від 04.03.2019 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.
09.04.2019відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, ними не визнаються в повному обсязі з тих підстав, що 14.03.2018 року наказом начальника Академії №56 с/ч, контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України а ним був достроково розірваний на підставі поданого ним рапорту від 27.02.2018 про відрахування з навчального закладу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та наказом НАНГУ №84 с/ч від 19.04.2018 його було виключено зі списків курсантів Національна академія Національної гвардії України. Загальний термін навчання та військової служби з 28.08.2016 по 19.04.2018 на посаді курсанта складав 01 рік, 07 місяців та 22 дня. 20.04.2018 його було повернуто та зараховано до списків в/ч НОМЕР_1 водієм групи обслуговування навчального полігону для завершення проходження служби відповідно до укладеного раніше (31.08.2015) контракту строком на 3 роки, 21.09.2018 його було звільнено з військової служби в запас. Станом на 21.09.2018 його вислуга років на військовій службі складає 3 роки, 05 місяців та 06 днів, з яких: 04 місяця та 16 днів вислуга строкової служби у період з 16.04.2015 до 31.08.2015; 03 роки та 21 день вислуга служби за контрактами у в/ч НОМЕР_1 в період з 31.08.2015 до 21.09.2018, до якої зараховано строк 01 рік, 07 місяців та 22 дня навчання в НАНГУ, тому його вислуга років за вищезазначеними контрактами становить 03 роки та 21 день, прирівнюється до 18 місяців строкової служби, яка чітко закріплена у ст. 23 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Зазначивши, що з позовної заяви не зрозуміло, чому з нього стягується повна сума зазначених витрат з утриманням у вищому навчальному закладі, адже він навчався менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, так як 01 рік, 07 місяців та 22 дня його навчання прирівнюється приблизно до 10 місяців строкової служби, тому вважає, що розрахунок суми витрат не відповідає дійсності та є не обґрунтованим й безпідставним, так як не було враховано п. 6 Порядку 964. Також зазначив, що спір з приводу відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі підпорядкованому Міністерство внутрішніх справ України, яке є суб`єктом владних повноважень, підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. На підставі викладеного просив відмовити в задоволені позову, залишити позовну заяву без розгляду та/або закрити провадження у справі.

02.05.2019 року відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з тим, що справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного судочинства.

14.05.2019 року позивачем військовим прокурором подано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що відповідача 01.08.2016 наказом начальника факультету №2 підготовки фахівців для Національної гвардії України навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ зараховано та призначено на посаду «курсант». 10.08.2016 між Міністерством внутрішніх справ України в особі: начальника факультету №2 підготовки фахівців для Національної гвардії України навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантів. 01.08.2016 ОСОБА_1 поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами. 14.03.2018 ОСОБА_1 відраховано з навчання через небажання останнього продовжувати навчання. Відповідачем підписано рапорт від 27.02.2018 про ознайомлення з Постановою №964 та надання згоди вимогам щодо відшкодування витрат за навчання. Крім цього зазначив, що враховуючи вищевикладене, відносини, що склалися між позивачем 1,2 та відповідачем виник у результаті невиконання останнім цивільно-правової угоди, внаслідок чого виникло зобов`язання відшкодувати вартість навчання і вирішення вищевказаного спору слід здійснювати у порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

23.05.2019 року відповідачем подано заперечення в якому зазначено, що військовим прокурором не зазначено та не надано жодного підтвердження яким чином, де і коли відповідача було повідомлено про суму та строки повернення витрат пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. Даний факт свідчить про те, що з боку позивачів та військового прокурора було порушено ст. 16 ЦПК та ст. 17 КАС, де зазначено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Посилання військового прокурора на підписання відповідачем рапорту від 27.02.2018 про ознайомлення з Постановою №964 та надання згоди вимогам щодо відшкодування витрат за навчання, свідчить лише про ознайомлення його з цією постановою та надання його згоди на відшкодування витрат за навчання в рамках чинного законодавства України. Жодного листа, вимоги або претензії стосовно повернення суми витрат, пов`язаних з його утриманням у період його звільнення з навчального закладу (19.04.2018) по теперішній час не було надіслано на адресу відповідача, про розмір суми витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, які відповідач повинен повернути дізнався лише під час ознайомлення з позовною заявою. Також зазначив, що на момент укладення контракту 10.08.2016 про проходження військової служби (навчання) йому вже виповнилось повних 23 роки (якщо точніше то 23 роки, 5 місяців та 14 днів). На підставі викладено просив закрити провадження у справі, так як справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

23.05.2019 року позивачем військовим прокурором подано заперечення на клопотання відповідача щодо закриття провадження у справі та 28.05.2019 року подано відповідь на відзив відповідача, в якому зазначено, що відносини які склалися між позивачем 1,2 та відповідачем виник у результаті невиконання останнім цивільно-правової угоди, внаслідок чого виникло зобов`язання відшкодувати вартість навчання, вирішення якого спору слід здійснювати у порядку цивільного судочинства.

Ухвалою від 25.06.2019 клопотання відповідача - ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі залишено без задоволення.
Зазначена ухвала суду, була оскаржена відповідачем до Київського апеляційного суду. Станом на дату розгляду даної справи, результати розгляду апеляційної скарги до суду не надійшли.
В судовому засіданні військовий прокурор, який діє в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Представник Позивача -2 Національної академії Національної гвардії України направив до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги Військового прокурора Київського гарнізону та просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 кошти (видатки) пов`язані з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України в сумі 199 482 гривень та судовий збір.
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи та зворотнє повідомлення про вручення (отримання) судової повістки. Причин неявки суду не повідомив.
Суд, вислухавши пояснення представника Військового прокурора Київського гарнізону, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що витягом з наказу начальника факультету №2 підготовки фахівців для національної гвардії України навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ №129 по строковій частині від 01 серпня 2016 року зараховано у списки особового складу факультету та на всі види забезпечення, укласти контракт про проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантів, призначити на посаду курсанта та зарахувати на котлове забезпечення з 01.08.2016 року старшого солдата ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_1 (м. Львів) 01.08.2016 року /а.с.10/.
01 серпня 2016 року між Національною академією Національної гвардії України та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами Факультету №2 підготовка фахівців для Національної гвардії України. За змістом цього контракту, ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють проходження військової служби (навчання) і добровільно бере на себе зобов`язання, зокрема: проходити військову службу (навчання) на Факультеті №2 підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ протягом строку Контракту згідно з вимогами, визначеними законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби та цим Контрактом; мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодіти знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера; сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів (начальників), свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням) уміло керувати особовим складом; продовжити подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням на Факультеті №2 підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ в якій проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою ст. 25 Закону України «Про військових обов`язок і військову службу» /а. с.9/.
27 лютого 2018 року курсантом 1-го відділення 616-ї навчальної групи курсу №13 старшим солдатом за контрактом ОСОБА_1 подано рапорт згідно з яким просить відрахувати його з навчального закладу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. З положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року ознайомлений та згодний /а.с.12/.
Згідно витягу з Наказу начальника Національної академії Національної гвардії України № 56 с/ч від 14 березня 2018 року відраховано з навчання та виключено зі списків перемінного складу курсантів академії, зокрема старшого солдата ОСОБА_1 через небажання продовжувати навчання. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 провести утримання фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету у сумі 199 482,21 грн /а.с.11/.
Відповідно до Статуту, Національна академія Національної гвардії України є державним вищим навчальним закладом четвертого рівня акредитації, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на момент виникнення правовідносин) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначений Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року N 964 (далі - Порядок).
За змістом пунктів 3, 4 Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року N 419/831/240/605/537/219/534, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за N 863/14130 розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу (далі - ВНЗ), у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) (далі - контракт) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ (далі - Порядок 2).
Згідно з п. 2.1 Порядку 2 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Аналізуючи вищезазначені правила, а також умови Контракту суд дійшов висновку, що у відповідача ОСОБА_1 дійсно є обов`язок відшкодування фактичних витрат внаслідок дострокового розірвання ним контракту про проходження військової служби (навчання).
З огляду на вищезазначене, оскільки відповідач ОСОБА_1 достроково розірвав контракт про проходження військової служби (навчання), відповідно зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на його утримання у вищому навчальному закладі за період навчання з 01.08.2016 по 14.03.2018, що документально підтверджено Військовою прокуророю Київського гарнізону.
Сума відшкодування витрат становить 199 482,21 грн. /а.с.13-23/.
З огляду на вищезазначене, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь Національної академії Національної гвардії України витрати у зв`язку із навчанням у розмірі 199 482,21 гривень.
Відповідно до ст.. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем в ході судового розгляду справи жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень щодо позову чи документального спростування розміру витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, суду надано не було.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність поданого позову, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі.
Крім цього, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Військовим прокурором у справі понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2992,23 грн, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268, 280-284 ЦПК, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Національної академії Національної гвардії України, місце знаходження: м. Харків, м-н. Захисників України, 3, (реквізити для сплати: , р/р НОМЕР_3 , МФО 820172, ДКСУ в м. Києві) відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утримання в Національній академії Національної гвардії України у період з 01.08.2016 року по 14.03.2018 року у розмірі 199 482,21 ( сто дев`яносто дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 21 копійка).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь військової прокуратури Центрального регіону України, місце знаходження: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8-А, (реквізити для сплати: військова прокуратура Центрального регіону України , р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ м. Київ судові витрати в розмірі 2 992,23 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М. Ковалевська