Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2019 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.

Позов мотивовано тим, що 17 липня 1999 року між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. 05 травня 2001 року у них із відповідачем народився син ОСОБА_3. У 2003 році шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано.

Син ОСОБА_4 знаходиться на її утриманні. На даний час син навчається у Гайворонському політехнічному коледжі. Їй дуже важко утримувати неповнолітнього сина, так як вона постійно хворіє і її лікування та обстеження потребує значних коштів, у 2015 році їй було проведено хірургічне лікування у Кіровоградському обласному онкологічному диспансері. Вона працює різноробочою, але не в змозі одна утримувати дитину.

На підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.12.2002 відповідача було зобов'язано сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму заробітку на одну дитину, починаючи з 13.12.2002 року й стягувати до 05.05.2019, тобто до повноліття дитини.

Добровільно сплачувати аліменти батько дитини не бажав, тому було відкрито виконавче провадження за місцем тимчасового проживання боржника та за місцем перебування його майна, а саме відділом державної виконавчої служби Києво - Святошинського районного управління юстиції. Батько дитини усунувся від виконання свого обов'язку по утриманню дитини, що призвело до заборгованості по аліментам. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 08.05.2018 № 21646973 виданого Києво - Святошинським РВДВС ГТУЮ у Київській області заборгованість по аліментам станом на 08.05.2018 становить 100 047,41 грн. (за період з червня місяця 2010 по 08 травня 2018).

Просить суд стягнути з ОСОБА_2, на її користь 30734 грн. 03 коп. пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та понесені судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявилась, при подачі позову просила суд розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, підтримав поданий відзив та просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

17 липня 1999 року між позивачем з ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб (а.с. 7). 05 травня 2001 року народився ОСОБА_3 (а.с. 8). У 2003 році шлюб між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 11).

ОСОБА_4 знаходиться на утриманні позивача (а.с. 13). На даний час ОСОБА_3 навчається у Гайворонському політехнічному коледжі (а.с. 12). На підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.12.2002 відповідача було зобов'язано сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму заробітку на одну дитину, починаючи з 13.12.2002 року й стягувати до 05.05.2019, тобто до повноліття дитини (а.с. 18).

Добровільно сплачувати аліменти батько ОСОБА_4 не бажав, тому було відкрито виконавче провадження за місцем тимчасового проживання боржника та за місцем перебування його майна, а саме відділом державної виконавчої служби Києво - Святошинського районного управління юстиції (а.с. 19). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 08.05.2018 № 21646973 виданого Києво - Святошинським РВДВС ГТУЮ у Київській області заборгованість по аліментам станом на 08.05.2018 становить 100 047,41 грн. (за період з червня місяця 2010 по 08 травня 2018) (а.с. 32-34).

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що оспорювалися розрахунки розміру суми заборгованості по аліментам, обчислені державним виконавцем.

У відповідності до ч. 3ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

У відповідності до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ч. 1, 2ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, за період з червня 2010 року по травень 2018 року в розмірі 30734 грн. 03 коп. (а.с. 35-36)

Оскільки аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, тому пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Згідно із роз'ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць окремо).

Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, та ВС №14-37 цс18 від 25.04.2018 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду при розгляді по цій категорії справ.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи той факт, що відповідач суду не надав доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з вини відповідача, відповідач є працездатною особою, мав можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, тому суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 196 СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 30734 грн. 03 коп., виходячи з розрахунку позивача.

Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням вимог ст. 196 СК України та суд погоджується з ним у повній мірі.

Таким чином, є всі законні підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення на її користь з відповідача неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів в сумі 30734 грн. 03 коп.

Суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки відповідачем не надано доказів, які б свідчили про скрутне матеріальне становище. Суд також зазначає, що розмір пені не перевищує загальний розмір заборгованості по аліментам. Крім того, стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності, спрямованим, насамперед, на забезпечення належного виконання аліментних зобов'язань платником аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд також не приймає до уваги відзив надісланий відповідачем.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, хоча він і є учасником бойових дій, але відповідно до вимог п. 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір», не є учасником справи повязаної з порушенням його прав.

Керуючись ст.196 Сімейного кодексу України ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з червня 2010 року по травень 2018 року в розмірі 30734 грн. 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 704,80 грн. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 25.01.2019