ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/1784/17
Провадження № 22-ц/4820/2075/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю: позивача і його представника ОСОБА_1 ,

представників відповідачів Трубнікової О .В., Павлової Н.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №676/1784/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року (суддя Семенюк В.В., повне судове рышення складено 27 вересня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаззбут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент соціального захисту населення Кам`янець-Подільської міської ради, про зобов`язання здійснення перерахунку, зобов`язання вчинення дій в подальшому, стягнення коштів і моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

06 квітня 2017 року ОСОБА_4 , звертаючись до суду з вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначав, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та отримує послуги з газопостачання. Як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на пільгу - 100% знижку плати за користування комунальними послугами. У березні 2017 року звернувся до відповідача з проханням безкоштовно встановити в квартирі лічильник для обліку використання природного газу, а також із заявами від 03 березня 2017 року, 30 березня 2017 року, 02 грудня 2017 року - про проведення перерахунку об`ємів спожитого газу та оплати за нього з урахуванням 100% знижки. Лічильник був встановлений 26 вересня 2017 року, а за період з 01 жовтня 2016 року по березень 2017 року нарахована плата за спожитий газ у сумі 385,84 грн. Вважає незаконним таке нарахування, оскільки не враховано його право на 100% знижку плати за спожитий газ в межах середніх норм споживання. При нарахуванні боргу АТ «Хмельницькгаз» відповідно до Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» застосовував соціальні норми, що є відмінними від середніх норм споживання.

Тривалі звернення до відповідачів з проханням щодо встановлення лічильника, не проведення перерахунку об`ємів спожитого газу та плати за нього стали причиною його нервозності, неспокійного сну, пристосування до умов життя та призвели до моральних страждань і заподіяння моральної шкоди. Тому, позивач просив зобов`язати АТ «Хмельницьказ» здійснити перерахунок об`ємів природнього газу та оплати за газ по квартирі АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2016 року по дату винесення рішення з урахуванням пільги для осіб з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, встановленої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зобов`язати ТОВ «Хмельницьказзбут» здійснити перерахунок оплати за газ по середнім нормам споживання як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни згідно із ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 18 жовтня 2016 року та здійснювати їх в подальшому. У зв`язку з незаконним нарахуванням плати стягнути з ТОВ «Хмельницьказзбут» на його користь сплачені кошти у сумі 385,84 грн і на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2018 року до участі у справі залучено співвідповідача ТОВ «Хмельницькгаззбут».

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2019 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент соціального захисту населення Кам`янець-Подільської міської ради.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року в позові відмовлено.

ОСОБА_4 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення норм матеріального права. Вважає безпідставним застосування до спірних правовідносин Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» і постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування». Суд безпідставно не застосував ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і не зобов`язав відповідачів провести перерахунок об`ємів природнього газу та оплати за газ з урахуванням пільги - 100% знижки плати за газ в межах середніх норм споживання. Не погоджується з відмовою в позові про стягнення коштів і моральної шкоди.

У відзиві АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення. Вимоги позивача вважає безпідставними, оскільки пільга поширюється лише на соціальну норму, вартість решти об`єму спожитого газу підлягає повній оплаті.

У засіданні апеляційного суду позивач і його представник апеляційну скаргу підтримали. Представники відповідачів визнали її необґрунтованою у повному обсязі.

Представник третьої особи не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 , проживає у ній разом зі своєю дружиною.

У будинку за адресою проживання позивача створене ОСББ «Поділля-2015».

ОСОБА_4 є побутовим споживачем природного газу, розподіл якого здійснює оператор газорозподільчої системи ПАТ «Хмельницькгаз» (після перейменування АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз»).

До 26 вересня 2017 року позивач отримував послуги з газопостачання без встановленого вузла обліку природного газу.

ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни та має пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

18 вересня 2016 року загальні збори ОСББ «Поділля-2015» прийняли рішення про відмову у встановленні загальнобудинкового приладу обліку природного газу (а.с.91-94).

У зв`язку з цим у період з 18 жовтня 2016 року по 26 вересня 2017 року визначення обсягів споживання природного газу ОСОБА_4 і нарахування плати за нього проводилося за граничними нормами споживання з урахуванням пільги, на яку останній має право.

У березні 2017 року позивач звернувся до ПАТ «Хмельницькгаз» (на теперішній час АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз») з проханням безкоштовного встановлення в його квартирі індивідуального лічильника обліку використання природного газу.

26 вересня 2017 року у квартирі ОСОБА_4 за кошти місцевого бюджету був встановлений лічильник і нарахування плати за спожитий газ з цієї дати здійснювалося за його показниками.

У заявах до ПАТ «Хмельницькгаз» від 03 березня 2017 року, 30 березня

2017 року, 02 грудня 2017 року ОСОБА_4 просив здійснити перерахунок об`ємів спожитого газу до часу встановлення індивідуального газового лічильника з урахуванням пільги, на яку він має право як особа з інвалідністю, на яку поширюється Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Рішення про відмову в позові щодо вимог про зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» здійснити перерахунок об`єму спожитого газу і до ТОВ «Хмельницькгаззбут» щодо перерахунку оплати за спожитий газ з урахуванням пільги суд першої інстанції мотивував правомірністю дій відповідачів з визначення об`єму спожитого газу і нарахування плати за нього відповідно до граничних норм споживання з урахуванням пільги. Відсутність підстав для стягнення моральної шкоди з АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» суд обґрунтував недоведеністю позивачем належними і допустимими доказами заподіяння шкоди його життю і здоров`ю та моральних страждань внаслідок недоліків продукції, з якою закон пов`язує можливість її відшкодування.

Відмову в позові до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про перерахунок плати за газ і стягнення коштів суд першої інстанції мотивував пред`явленням її до неналежного відповідача.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи і вимогам закону.

За положеннями ч. 2 і ч. 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.

Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу.

Положеннями глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС) визначено, що суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління, є оператор газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ).

Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» і розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року №259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов`язані, розробити і затвердити графіки оснащення, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі, (плита газова + газова колонка) - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року (з урахуванням змін, внесених Законом України від 21 грудня 2017 року, до 01 січня 2021 року - тільки для приготування їжі).

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надається пільга - 100% знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

З метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до ст. 5 і ст. 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» (далі - Постанова КМУ №409) встановлено державні соціальні стандарти у сфері житлово-комунального обслуговування, до числа яких відносяться соціальна норма житла та соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії.

На підставі підпункту 5 пункту 3 Постанови КМУ №409 у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, установлено соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії, для користування послугами з газопостачання за наявності газової плити та централізованого гарячого водопостачання 4,4 м куб. на одну особу на місяць.

Згідно з п. 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС у редакції, чинній період споживання позивачем газу без лічильника, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 цього Кодексу.

Визначені у Додатку 10 Кодексу ГРС граничні норми споживання природного газу населенням: плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання становлять 9,8 м куб. людино-місяць.

За положеннями п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» №256 від 04 березня 2002 року управління праці та соціального захисту населення ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою та здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 був споживачем природного газу без встановленого вузла обліку природного газу, а ПАТ «Хмельницькгаз» (АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» у взаємовідносинах із позивачем є оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачання.

На виконання Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», що передбачає стовідсоткове забезпечення населення приладами обліку газу, в рамках реалізації «Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Хмельницькгаз» на 2016-2025 роки», ПАТ «Хмельницькгаз» проводило заходи щодо встановлення загальнобудинкових лічильників газу для побутових споживачів.

У зв`язку з відмовою рішенням загальних зборів ОСББ «Поділля-2015» встановити в будинку загальнобудинковий прилад обліку природного газу і відсутністю у ОСОБА_4 індивідуального лічильника газу, з 18 жовтня 2016 року по 26 вересня 2017 року визначення обсягів споживання природного газу споживачам, які не мають лічильників, і нарахування плати за нього проводилося за граничними нормами споживання.

Згідно з підписом ОСОБА_4 у відповідній графі протоколу результатів голосування з цього питання, позивач голосував проти встановлення загальнобудинкового лічильника газу.

З огляду на наведене, висновок суду про правомірність визначення АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» обсягів споживання природного газу за граничними об`ємами споживання - 9,8 м куб і нарахування плати ТОВ «Хмельницькгаззбут» за споживання газу за спірний період з урахуванням пільги - 100% знижки в межах соціальної норми 4,4 м куб. газу на одну особу, на яку ОСОБА_4 має право на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і Постанови КМУ №409, є правильним.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про неправильне

застосування судом норм матеріального права і необхідність визначення

об`єму спожитого газу і плати за нього за середніми нормами споживання.

Згідно з п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Відповідно до п. 5 глави 4 Розділу ІХ Кодексу ГРС у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Як правильно установлено судом, ТОВ «Хмельницьгаззбут» у відношенні зі споживачами, у тому числі із позивачем, є постачальником природного газу, до повноважень якого належить нарахування плати за спожитий природній газ. Отже, АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» не є належним відповідачем щодо вимог про зобов`язання проведення перерахунку плати за газ і стягнення помилкового сплачених коштів.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови в задоволенні зазначених позовних вимог не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 4 ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, зокрема у зобов`язаннях, передбачених договором або законом. Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено у випадках, визначених Цивільним кодексом та іншими актами цивільного законодавства, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

На підставі ст.ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно з п. 8.4 Типового договору розподілу природного газу, що затверджений постановою НКРЕКП №2498 від 30 вересня 2015 року (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1384/27829), у разі якщо дії однієї зі сторін призвели до завдання матеріальної та/або моральної шкоди іншій стороні (шкода заподіяна майну чи життю або здоров`ю людини), її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавства, а у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду.

У матеріалах справи відсутні докази заподіяння відповідачами шкоди життю чи здоров`ю, майнової шкоди ОСОБА_4 як споживачу у правовідносинах із газопостачання.

З урахуванням наведеного і встановлених обставин правомірності визначення відповідачами обсягів споживання ОСОБА_4 природного газу і плати за нього, висновок суду про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідачів є обґрунтованим.

Аргументи позивача про позбавлення відповідачами встановлених законом пільг є надуманими, а обґрунтування перенесеного ОСОБА_4 хвилювання у зв`язку із цим, не є підставою для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди.

З огляду на наведене, безпідставними є доводи апеляційної скарги у цій частині.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновки не спростовують.

Обґрунтованими є аргументи відзиву на апеляційну скаргу щодо правомірності дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» з визначення обсягів спожитого газу та відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай