ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8013/19 Справа № 203/1686/19 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Лященко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) у зв*язку з несплатою аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів.

В обгрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05.08.2008 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 Відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 40 843,44 грн. У звязку з наведеним позивачем було розраховано неустойку (пеню) за період з травня 2012 року по квітень 2019 року, яка складає 448 656,49 грн. На підставі зазначених обставин, відповідно до ст.196 СК України, якою передбачено стягнення неустойки (пені) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) по аліментам у межах суми заборгованості в розмірі 40 843,44 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за порушення строків сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 травня 2012 року по 30 квітня 2019 року в сумі 40 843,44 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідача не повідомляли про розгляд даної справи, тому він був позбавлений можливості надати докази та пояснення. Також апелянт зазначив, що розрахунок суми заборгованості по аліментам, здійснений державним виконавцем, не відповідає дійсності, оскільки ним не враховано суми, сплачені відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить її залишити без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки судом першої інстанції дано правильну правову оцінку всім доказам по справі, рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05.08.2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки, ОСОБА_3 , 2002 року народження, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На виконання вказаного судового рішення Самарським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист, який 02 серпня 2012 року ОСОБА_2 предявлено до виконання у Кіровський ВДВС. Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Коваль А.Л. від 02 серпня 2012 року було відкрито виконавче провадження за даним виконавчим документом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилалася на те, що відповідач свої зобовязання по сплаті аліментів на утримання дитини виконує не належним чином, у звязку з чим утворилася заборгованість, що дає право позивачу на отримання неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з доведеності факту наявності у відповідача заборгованості по аліментам та права позивача на стягнення неустойки (пені) на підставі ст.196 СК України та у розмірах, визначених вказаною нормою закону.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження

№ 14-616цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача по аліментам підтверджена розрахунком державного виконавця Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ, здійсненим відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, станом на 01.05.2019 року.

Згідно вказаного розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 по аліментам з травня 2012 року по травень 2019 року становить 40843,44 грн.

Посилання апелянта на те, що державним виконавцем при здійсненні розрахунку не було враховано квитанції про сплату ним аліментів колегією суддів перевірено.

Так, копії квитанції про сплату аліментів за період січень-березень 2012 року не мають правового значення для вирішення спору по суті, оскільки знаходяться за межами строку, за який нараховано заборгованість.

Інші квитанції, наявні у матеріалах справи, не спростовують факт наявності заборгованості відповідача по аліментам.

Іншого розрахунку на спростування розрахунку заборгованості державного виконавця відповідачем не надано.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 40843,44 грн.

Посилання ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року, залишену без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року, про оскарження ним дій державного виконавця колегією суддів перевірено та зазначається про те, що даною ухвалою скасовано постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, у праві керування транспортними засобами, у праві користування зброєю, що не стосується предмета спору по суті. Посилання на вказану ухвалу суду в частині спростування розрахунку суми заборгованості колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на те, що в ухвалі суду від 07 лютого 2019 року дана оцінка розрахунку суми заборгованості відповідача станом на 03 січня 2019 року, в той час як підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом є розрахунок суми заборгованості по аліментам ОСОБА_1 станом на 01 травня 2019 року.

Доводи щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки не призвели до неправильного вирішення спору по суті.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують та не можуть бути підставою для скасування правильного, законного та обгрунтованого рішення.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з ними.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко