29.08.2019 Справа № 337/4203/13-ц
Провадження № 2/337/748/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запорожжі цивільну справу за позовом ПАТ " РОДОВІД БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат,

в с т а н о в и в :

У липні 2013 року ПАТ «РОДОВІД БАНК», яке є правонаступником ВАТ «РОДОВІД БАНК», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №СК-544-001490/7-2008 в розмірі 868 779 грн. 68 коп., посилаючись на те, що 30.07.2008 року на підставі договору №СК-544-001490/7-2008, укладеного між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 останньому було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України та додатковий рахунок № НОМЕР_2 в доларах США, видано кредитну кратку VIZA CLASSIK та надано споживчий кредит у сумі 21818 грн. строком дії до 30.07.2010 року включно, зі сплатою 7 відсотків річних.

Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення отриманих грошових коштів та сплати процентів належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом 27.06.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 868 779 грн. 68 коп., яка складається з: суми простроченої заборгованості за кредитом - 21464 грн. 94 коп., суми простроченої заборгованості за процентами - 2 980 грн. 07 коп., суми простроченої заборгованості за прострочення плати за проведення розрахунків - 12 305 грн. 28 коп., суми нарахованої пені за прострочення кредиту - 489 779 грн. 77 коп., суми нарахованої пені за прострочення процентів - 65 955 грн. 30 коп., суми нарахованої пені за прострочення плати проведення розрахунків - 272045,14 грн., суми нарахованих 3% річних за прострочення кредиту - 2 514 грн. 17 коп., суми нарахованих 3% за прострочення процентів - 338 грн. 55 коп., суми нарахованих 3% річних за прострочення плати за проведення розрахунків - 1 396 грн. 46 коп., позивач просив стягнути з відповідача на користь Банку вказану заборгованість та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3441 грн.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.11.2013 року у справі №337/4203/13-ц (головуючий суддя Громов І.Б.) з ОСОБА_1 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» було стягнуто заборгованість за договором №СК-544-001490/7-2008 від 30.07.2008 року в розмірі 868 779 грн. 68 коп. та судові витрати у сумі 3441 грн. 00 коп.

01.11.2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування вказаного заочного рішення.

17.12.2018 року ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя (головуючий суддя ОСОБА_2) заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.11.2013 року у справі №337/4203/13-ц скасовано та справа призначена до розгляду в загальному порядку.

18.02.2019, в зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 , справа за результатами повторного автоматизованого розподілу передана у провадження судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя Гнатик Г.Є.

22.02.2019 року справа прийнята до розгляду суддею Гнатик Г.Є., ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, в матеріалах справи є заяви про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог та просить у задоволені позову відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі просив у задоволені позову відмовити.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 30.07.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №СК-544-001490/7-2008, за умовами якого останньому було надано споживчий кредит у сумі 21818 грн. строком дії до 30.07.2010 року включно, зі сплатою 7 відсотків річних.

Пунктом 4.1.23 кредитного договору сторони погодили, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник зобов`язується сплачувати банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1, 6 % від суми простроченої заборгованості.

Станом на 27.06.2013 року, за розрахунком банку, доданому до матеріалів справи, у ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка становить: 868 779 грн. 68 коп., та складається з: суми простроченої заборгованості за кредитом- 21464 грн. 94 коп., суми простроченої заборгованості за процентами - 2 980 грн. 07 коп., суми простроченої заборгованості за прострочення плати за проведення розрахунків - 12 305 грн. 28 коп., суми нарахованої пені за прострочення кредиту - 489 779 грн. 77 коп., суми нарахованої пені за прострочення процентів - 65 955 грн. 30 коп., суми нарахованої пені за прострочення плати проведення розрахунків - 272045,14 грн., суми нарахованих 3% річних за прострочення кредиту - 2 514 грн. 17 коп., суми нарахованих 3% за прострочення процентів - 338 грн. 55 коп., суми нарахованих 3% річних за прострочення плати за проведення розрахунків - 1 396 грн. 46 коп.

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір.

Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом.

При ухваленні рішення суд враховує, що за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Відповідно до ст.. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постановах № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року, № 6-61цс14 від 18 червня 2014 року, № 6-95цс14 від17 вересня 2014 року, № 6-103цс14 від 24 вересня 2014 року, № 6-134цс14 від 1 жовтня 2014 року, № 6-167цс14 від 12.11.2014 року, за таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів, починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки(ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Крім того, відповідно до п. 31 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.12.2012 року, враховуючи положення пункту 7 частини 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки із спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги ( стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

ОСОБА_1 30.07.2008 року отримав споживчий кредит у розмірі 21818 грн. на платіжну картку типу VISA CLASSIK строком до 30.07.2010 року. Згідно розрахунку заборгованості доданому банком до позову останній платіж за договором кредиту відповідач здійснив у серпні 2008 року, тобто з вересня 2008 року відповідач порушив права або інтереси позивача та розпочався відлік строку позовної давності. З позовом до суду позивач звернувся 25.07.2013 року, тому суд вважає що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, не підлягають задоволенню у повному обсязі. Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення суми сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 257, 527, 530, 1049 ЦК України, ст. 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ПАТ " РОДОВІД БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його постановлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено судом 06.09.2019 року.

Суддя: Г.Є.Гнатик