Справа № 158/3135/18
Провадження № 2/0158/129/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2019 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Корецької В.В.
при секретарі - Процик Л.В
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2003 року помер ОСОБА_4 Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою с. Карпилівка, вул. Незалежності, 31, Ківерцівського району Волинської області та земельна ділянка загальною площею 1.12 га.
На випадок смерті померлий ОСОБА_4, який помер 01.02.2003 року склав заповітне розпорядження, відповідно до якого усе належне йому майно, в чому б воно не заключалось і де б воно не знаходилось і з чого не складалося заповів позивачу по справі ОСОБА_1 Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4, який помер 01.02.2003 року є позивач по справі ОСОБА_1
Разом з тим спадкоємцями майна померлого є син спадкодавця ОСОБА_2, та дочка спадкодавця ОСОБА_3 які відмовились від прийняття спадщини шляхом написання відповідних заяв.
При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. Тому просить в судовому порядку визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 01.02.2003 року.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.12.2018 року відкрито загальне провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче засідання.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися. До суду подали заяви про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи у їх відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Жодних інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Також, відповідачами не було надано відзиву на позовну заяву.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
Судом встановлено, що 01.02.2003 року помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 112857 від 01.02.2003 року /а.с.6/.
Також судом встановлено, що ОСОБА_4, який помер 01.02.2003 року на випадок смерті склав заповітне розпорядження, відповідно до якого усе належне йому майно, в чому б воно не заклечалось і де б воно не знаходилось і з чого не складалося заповів позивачу по справі ОСОБА_1 /а.с.19/.
Наявність у власності спадкодавця ОСОБА_4 житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою с. Карпилівка, вул. Незалежності, 31, Ківерцівського району Волинської області та земельна ділянка площею 1.12 га, посвідчена Державним актом на право власності на землю ІІ-ВЛ № 008618 виданого Карпилівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 30.12.2000 року, стверджується копією довідки Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 2132 від 23.10.2018 року та копією витягу з погосподарської книги №1 за 2016-2020 роки Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області та державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 008618 від 30.12.2000 року /а.с.7-9/.
Таким чином, на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу.
Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Статтею 549 ЦК України (редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину.
Постановою № 1972/02-31 від 21.12.2018 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця /а.с.13/.
Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою с. Карпилівка, вул. Незалежності, 31, Ківерцівського району Волинської області та земельну ділянку площею 1.12 га., посвідчена Державним актом на право власності на землю ІІ-ВЛ № 008618 виданого Карпилівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 30.12.2000 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 01.02.2003 року.
Керуючись 524, 527, 549 ЦПК України (у редакції 1963 року), ст.ст. 182, 328, 392, 1225, 1268 ЦК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в с. Карпилівка, вул. Незалежності, 31, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 01.02.2003 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель: с. Карпилівка, вул. Незалежності, 31, Ківерцівського району Волинської області.

Відповідач: ОСОБА_2, житель: с. Карпилівка, Ківерцівського району Волинської області.

Відповідач: ОСОБА_3, жителька: с. Карпилівка, Ківерцівського району Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька