Номер провадження 2/331/47/2019
Справа № 331/561/18
15 січня 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Антоненко М.В.
за участю секретаря : Андрієнко С.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 серпня 2008 року між ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3 банк» (далі ОСОБА_3) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 6703719, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 8 334 доларів США для придбання транспортного засобу. З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором 20 серпня 2008 року між Банком та Позивачем, ОСОБА_1, був укладений договір поруки № 6777287.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 0827/2058/12 від 23.04.2012 року, з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було стягнуто солідарно на користь Банка 6894,48 долари США 48 центів заборгованості за кредитним договором № 6703719 від 20 серпня 2008 року. Як зазначено в позові, на виконання вказаного судового рішення 05.04.2017 р., шляхом проведення електронних торгів, було реалізовано належну Позивачу ОСОБА_1 однокімнатну квартиру № 60, розташовану в м. Марганець по вул. 10-й квартал, буд. 5. При цьому гроші в сумі 56 151 грн. 27 коп., отримані внаслідок продажу квартири Позивача ОСОБА_1, були зараховані на погашення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання Відповідачем ОСОБА_2 своїх зобовязань перед Банком за укладеним кредитним договором № 6703719. Тобто, Позивач, являючись поручителем за майновим зобовязанням Відповідача і солідарним боржником за рішенням суду, самостійно виконала забезпечене порукою зобовязання Відповідача перед Банком на суму 56 151 грн. 27 коп. Отже, посилаючись на вищевказані обставини, Позивач вважає, що вона на підставі ст. 556 ЦК України набула право на звернення зі зворотною вимогою до Відповідача (як боржника за основним зобовязанням), і тому прохає суд стягнути з Відповідача на свою користь суму грошових коштів забезпечених порукою в розмірі 56 151 (пятдесят шість тисяч сто пятдесят одну) гривню та 27 коп.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 18.05.2018 року на 11 год. 30 хв.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2018 року справу призначено до судового розгляду на 01.10.2019 року на 11 год. 30 хв.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов піддягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 20 серпня 2008 року між ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3 банк» (далі ОСОБА_3) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 6703719, за яким останній отримав кредитні кошти в розмірі 8 334 доларів США для придбання транспортного засобу.
З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором 20 серпня 2008 року між Банком та Позивачем, ОСОБА_1, був укладений договір поруки № 6777287, згідно з умовами якого Позивач зобовязалась відповідати перед Банком за виконання Відповідачем його зобовязання за кредитним договором в повному обсязі.
З 25.05.2009 року Відповідач припинив виконання зобовязань за кредитним договором. 13.10.2010 року Відповідачем за погодженням з Банком був добровільно реалізований предмет застави автомобіль. Відповідно, виручена від продажу предмета застави сума - 3 655,75 доларів США,- була спрямована на погашення грошових зобовязань Відповідача перед Банком.
Станом на 26.01.2012 року заборгованість Відповідача перед Банком за кредитним договором № 6703719 складала 6 894,48 доларів США, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5814,21 доларів США; заборгованість за процентами 1 080,27 доларів США. За порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором Банком також була нарахована пеня в сумі 7 364,35 грн.
В січні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2012 року у справі № 0827/2058/12 (яке набрало законної сили 04.05.2012 року) з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Банку було стягнуто солідарно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6703719 від 20 серпня 2008 року- 6894 долари США 48 центів, з яких: 5814 доларів США 21 цент- сума кредиту; 1080 доларів США 27 центів нараховані проценти за користування кредитом; а також було стягнуто пеню в сумі 7364 грн.36 коп. та судовий збір в розмірі 624 грн. 50 коп.
З метою примусового виконання рішення суду Марганецьким міським відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрите виконавче провадження № 49636304, в рамках якого 05.04.2017 року шляхом проведення електронних торгів було реалізовано належну позивачу ОСОБА_1 однокімнатну квартиру № 60, розташовану в м. Марганець по вул. 10-й квартал, буд. 5.
Зазначена квартира була реалізована за 56 151 (пятдесят шість тисяч сто пятдесят одну) гривню та 27 коп., які були зараховані на погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 0827/2058/12 від 23.04.2012 року.
Таким чином, судом встановлено, що в звязку з невиконанням Відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором № 6703719 від 20 серпня 2008 року, Позивачем, як поручителем останнього, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 Перед Банком, було сплачено Банку 56 151 грн. 27 коп. Докази, що спростовують зазначене, відповідачем суду не надані.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.
У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Правовими наслідками порушення основного зобовязання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки.
Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобовязання, кредитор має право вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох.
Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до частин 1,2,4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обовязку в повному обсязі однім із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором.
Тому, кредитор має право вимагати виконання зобовязання як від боржника, так і від поручителя.
Отже, суд вважає, що позивач, як поручитель по зобовязанням відповідача мала всі підстави для виплати заборгованості по кредитному договору.
Відповідно до ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до поручителя переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 519 ЦК України первісний кредитор (кредитор за основним зобов'язанням) не втрачає правового зв'язку з боржником: він залишається відповідальним перед поручителем (новим кредитором) за недійсність переданої йому вимоги.
На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.
Отже, заслухавши представника Позивача, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що Позивач, виконавши забезпечене порукою зобовязання Відповідача за кредитним договором, має право на стягнення з останнього грошових коштів в сумі 56 151 грн. 27 коп.(які були сплачені в рахунок погашення кредиту), а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. .
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 561 грн. 52 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 143 грн. 28 коп.
Керуючись ст.ст. 526, 554, 556, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 223, 264, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2) 56 151 (пятдесят шість тисяч сто пятдесят одну) гривню 27 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2) сплачений судовий збір в розмірі 561 грн. 52 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: М.В. Антоненко