Провадження № 6/0182/10/2019
У Х В А Л А

Іменем України

31.01.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого-судді Рунчевої О.В.

секретаря Нагаєвої Н.О.

розглянувши подання старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Цивільна справа № 755/25493/14-ц (провадження № 6/0182/10/2019 ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта боржника ОСОБА_2 надійшла 08.01.2019 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду за підсудністю.

Подання мотивовано тим, що на виконанні Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області знаходиться виконавче провадження № 55245189 з виконання виконавчого листа № 755/25493/14, виданого 28.10.2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення боргу в розмірі 3 626 638 грн. 41 коп. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» .

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що за боржником зареєстрований автомобіль марки ЗАЗ 110307, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який у відповідності до ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» оголошено у розшук. Також, встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, але у вищезазначеній квартирі зареєстровані неповнолітні діти, що унеможливлює звернення стягнення на неї. Боржникові на праві приватної належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:006:0713, яка перебуває в користуванні ФОП ОСОБА_3, іншого майна, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено.

Боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує. На виклики державного виконавця від 24.11.2017 року, 22.01.2018 року, 17.04.2018 року боржник не зявляється, причини неявки не повідомляє. Боржник працює керівником ПП «Арбат Сервіс Плюс», отримує доходи, але рішення суду до сьогодні не виконує.

Згідно відомостей Державної прикордонної служби України, ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон України, тому, вважає обмеження у праві виїзду боржника є необхідним заходом примусового виконання рішення.

Суд, розглянувши подання, надані матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, 22 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 755/25493/14-ц про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 3 600 894 грн. 81 коп. та судовий збір.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 755/25493/14-ц, виданого 28.10.2014 року (а.с. 5).

Постановою про арешт майна боржника від 24.11.2017 року державним виконавцем державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 накладений арешт на все майно боржника ОСОБА_2 (а.с. 7).

На виклики державного виконавця за № 65607 від 24.11.2017 року, № 26102 від 17.04.2018 року, ОСОБА_2 не зявляється (а.с.8, 21).

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що за боржником зареєстрований автомобіль марки ЗАЗ 110307, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який у відповідності до ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» оголошено у розшук. Також, встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, але у вищезазначеній квартирі зареєстровані неповнолітні діти, що унеможливлює звернення стягнення на неї. Боржникові на праві приватної належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:006:0713, яка перебуває в користуванні ФОП ОСОБА_3, іншого майна, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на

нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових

осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому

законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі

сплати аліментів.

Як розяснив Верховний Суд України в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року під ухиленням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Обмеження є крайньою мірою до боржника і застосовується у виняткових випадках, коли відсутня будь-яка обєктивна можливість виконання судового рішення без застосування цих заходів, водночас обмеження у праві виїзду за межі України створить для нього негативні наслідки та стимулюватиме останнього до якнайшвидшого виконання зобовязань (рішення).

Оскільки питання обмеження боржника у праві виїзду за межі України вирішується судом без особистої участі боржника, який у звязку з цим позбавлений можливості надавати заперечення та докази проти цього а тому саме на державного виконавця покладається обовязок доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань або рішень.

Задоволення подання можливо лише за умови доведення факту умисного ухилення боржника від виконання зобовязання, оскільки юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Дослідивши матеріали подання було виявлено наступне.

З доданих до подання матеріалів, державним виконавцем зазначається зареєстроване місце проживання боржника АДРЕСА_2.

Довідки про реєстрацію ОСОБА_2 державним виконавцем до подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України суду не надано. Довідка № 530 про склад сімї, яка міститься в матеріалах справи, датована 08.02.2018 року, тобто, із спливом майже року. Інших доказів реєстрації боржника за вищезазначеною адресою судом не добуто.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що за боржником зареєстрований автомобіль марки ЗАЗ 110307, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який у відповідності до ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» оголошено у розшук. Також, встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, але у вищезазначеній квартирі зареєстровані неповнолітні діти, що унеможливлює звернення стягнення на неї. Боржникові на праві приватної належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:006:0713, яка перебуває в користуванні ФОП ОСОБА_3, іншого майна, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено.

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.12.2017 року встановлено місце роботи боржника ПП «Арбат сервіс плюс», постановлено звернути стягнення на доходи боржника. Але, у додатках до подання відсутні докази на підтвердження отримання ПП «Арбат Сервіс плюс» та ОСОБА_2 вищезазначеної постанови.

Також, надані матеріали не містять доказів надіслання боржнику за адресою реєстрації постанови про арешт майна боржника, постанови про розшук майна боржника та виклику до ДВС від 22.01.2018 року (зокрема, відсутні докази відправлення кореспонденції).

З матеріалів справи вбачається, що виклик боржника здійснений в останнє 17.04.2018 року, що не є підтвердженням ухилення боржника на сьогодні.

Таким чином, у додатках до подання відсутні докази щодо ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не доведено факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. Доказів на підтвердження ухилення (дії або бездіяльності боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанню обовязків, покладених на нього судовим рішенням) суду не надано, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 259,260,441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта боржника ОСОБА_2 відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_5