Справа №173/2925/18
Провадження №2/173/379/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації», державний нотаріус ОСОБА_1 державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, про визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2018 року до суду звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом про визнання права власності до відповідача ОСОБА_1 міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог КП «ОСОБА_1 БТІ», державний нотаріус ОСОБА_1 державної нотаріальної контори, ОСОБА_3.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2018 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін 25.01.2019 року

Відповідачем у встановлений строк відзив на позовну заяву не наданий

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_4 на садибний житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул.. Гагаріна, 106д м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 20.03.2018 року помер його дід ОСОБА_4. 28.10.2006 року померла бабуся позивача ОСОБА_5. Вони мали спільну доньку ОСОБА_3.

За життя бабуся та дідусь побудували будинок. На підставі рішення ОСОБА_1 міської ради № 55 від 10.03.1966 року ОСОБА_4 наданий дозвіл на будівництво житлового будинку. За життя бабуся та дідусь право власності на будинок не оформили.

ОСОБА_4 склав заповіт. Після його смерті позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін

Відповідач - ОСОБА_1 міська рада відзив на позовну заяву та будь-яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надала.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог письмових пояснень на позовну заяву не надали.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що 20.03.2018 року помер дідусь позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по вул. Гагаріна, 106д м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

Позивач звернулася до державного нотаріуса ОСОБА_1 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса ОСОБА_1 державної нотаріальної контори від 05.11.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Рішенням № 55 виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 10.03.1966 року ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: вул..Гагаріна, 106д у м.Верхньодніпровськ. В 1969 році ОСОБА_4 отримав акт про закінчення будівельних робіт та про ввід в експлуатацію будинку по вул..Гагаріна, 106д у м.Верхньодніпровськ. В 1986 році було виготовлено технічний паспорт на будинок, проте право власності на це майно за життя ОСОБА_4 не оформив.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об'єкта будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.

Судом встановлено, що спадковий будинок був побудований до 05.08.1992 року, відповідно введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації. Тобто побудований будинок не є самочинним будівництвом.

Таким чином судом встановлено, за життя у покійного ОСОБА_4 виникло право власності на новозбудований будинок, яке він не оформив в установленому порядку не отримавши свідоцтва про право власності на даний будинок.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обв'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що дружина померлого ОСОБА_4 ОСОБА_5 також померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт 13.12.2017 року, яким все своє майно заповів ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту. У звязку з чим позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 судом не встановлено, що підтверджується даними спадкової справи. Донька померлого, ОСОБА_3, подала нотаріусу заяву про відмову від обовязкової частки у спадщині.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Гагаріна, 106 «д» м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області після смерті діда ОСОБА_4, який помер 20.03.2018 року.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 705.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації», державний нотаріус ОСОБА_1 державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, про визнання права власності - задовольнити

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Гагаріна, 106д м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_4, померлого 20.03.2018 року

Витрати по сплаті судового збору в сумі 705.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 25.01.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 25.01.2019 року

Оприлюднене 29.01.2019 року

Дата набрання законної сили 26.02.2019 року