Справа № 446/1358/16-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі судового засідання Груба Л.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Камянка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

встановив :
ОСОБА_1 звернулась до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позов обґрунтовує тим, що вона з трьохрічного віку разом з батьками проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Батько позивачки був військовий і отримав дану квартиру для проживання своєї сім`ї на час військової служби в військовій частині м. Кам`янка-Бузька. Після одруження позивач змінила місце реєстрації і переїхала до чоловіка. Проте, з 1999 року доглядала стареньких батьків, а в 2001 році, після розлучення, повернулась до квартири батьків, де проживала і доглядала їх до смерті. Мати позивачки, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько позивачки, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В зазначеній квартирі я проживаю з моменту її повторного вселення з 2001 року і по цей час і зазначена квартира є її єдиним постійним місцем проживання. Зазначає, що бере участь у витратах по утриманню квартири. За власні кошти та власними силами позивачем здійснено ремонт цієї квартири. Згідно розрахункової книжки, позивач, ОСОБА_1 , являється квартиронаймачем житлової квартири за адресою: АДРЕСА_2 . На сьогоднішній день позивач продовжує користуватись вищевказаною квартирою: добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім позивачки немає. Рідний брат позивачки ОСОБА_4 не проживає у даній квартирі з 1989 року. Позивачка самостійно здійснювала догляд за батьками. Позивач неодноразово зверталась до Кам`янка-Бузької міської ради з клопотанням, про те щоб, визнати за позивачкою право власності на дану квартиру, оскільки вона понад 10 років безперервно користується даним нерухомим майном, однак її було відмовлено у зв`язку з тим, що у неї відсутній ордер на вказану квартиру та рекомендовано звернутись до суду. Просила суд постановити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 .

16.05.2018 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лущанець М.В. надійшла заява про уточнення позовних вимог в якій він зазначив, що 13.12.1985 року батькові позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_6 КЕЧ Яворівського району Прикарпатського військового округу було видано з державного житлового фонду на загальних підставах ордер за № 775 на квартиру в АДРЕСА_2 . Згідно копії ордера вказана квартира була надана ОСОБА_6 та членам його сім`ї в тому числі і на дочку ОСОБА_1 , тобто у вказаній квартирі позивач була зареєстрована як член сім`ї квартиронаймача. На той час їх сім`я складалася з чотирьох чоловік, а саме з позивачки, батька ОСОБА_6 , матері ОСОБА_5 та її брата ОСОБА_4 .. Після одруження позивачка змінила місце реєстрації і переїхала проживати до чоловіка, однак з 1999 року позивачка стала постійно проживати та доглядати за батьками у зв`язку з погіршенням стану їх здоров`я; з 2001 року перебралася фактично жити назад в квартиру до батьків, де проживала і доглядала з батьками до їх смерті. Після смерті батьків, з відсутності іншого житла, вона постійно проживає у вказаній квартирі. Проживаючи з 2001 року по даний час позивачка постійно сплачує з 2001 року по даний час постійно комунальні платежі, доглядає за станом житла. Тобто з 2001 року позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаною квартирою. На даний час права приватної власності на вказану кватиру в ОСОБА_1 немає, оскільки квартира знаходиться на балансі КЕВ м. Львів. Просила суд постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

До початку судового засідання від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лущанець М.В. до суду надійшло клопотання в якому він просив замінити первісного відповідача Кам`янка-Бузьку міську раду на квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області замінено відповідача по справі Кам`янка-Бузьку міську раду квартирно-експлуатаційним відділом с. Львова (юридична адреса: 79007 м. Львів, вул. Батуринська, 2).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Лущанець М.В. позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.
Представник відповідача Квартино-експлуатаційного відділу м. Львова Безушко О.І. зазначив, що будинок АДРЕСА_3 знаходиться на балансі КЕВ м. Львів, не заперечили проти позову при розгляді справи поклався на розсуд суду.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належно був повідомлений судом про дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення № 503, не попередив суд про причину неявки.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Як вбачається з матеріалів справи, довідки № 703 від 27.03.2018 року, виданої Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною району, прапорщик ОСОБА_6 отримав постійне житло (ордер № 775 від 13.12.1985 р.) на склад сім`ї із 4 (чотирьох) осіб за адресою: АДРЕСА_2 , 2 кімнатна, житловою площею 28,0 кв.м.(а.с.42)
Згідно матеріалів справи, копії ордера № 775 від 13 грудня 1985 р., виданого Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною району такий виданий ОСОБА_6 на сім`ю з чотирьох чоловік, разом з ОСОБА_6 в ордері зареєстровані: дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_4 , донька ОСОБА_1 .(43)
Як вбачається з матеріалів справи, копії технічного паспорту, виданому ОСОБА_7 . Червоноградським МБТІ Львівської області 10 квітня 2018 року, квартира АДРЕСА_1 складається з двох жилих кімнат, загальна площа квартири 47,3 кв.м, у т.ч. 26,0 кв.м жила; 21,3 кв.м підсобна.(а.с.46)
Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_1 , виданого 03 березня 1959 року, батьками позивачки зазначені: батько ОСОБА_6 ; мати ОСОБА_5 .
Судом встановлено, що прізвище позивачки змінено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » після одруження з ОСОБА_10 , шлюб з яким було розірвано 09 листопада 2001 року, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 06 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції. Прізвище після розірвання шлюбу позивачки зазначено6 «Орехова» (а.с.11)
Батько позивачки, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується актовим записом про смерть № 124 від 13.11.2001 року, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 13 серпня 2002 року відділом РАГС Кам`янка-Бузького РУЮ Львівської області.
Мати позивачки, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується актовим записом про смерть № 76 від 14.06.2000 року, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 25 січня 2001 року відділом РАГС Кам`янка-Бузького РУЮ Львівської області.
В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , вільно та безперешкодно користується вказаним майном, що підтверджується копією ордера № 775 від 13 грудня 1985 р., виданого Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною району та копією паспорта серії НОМЕР_5 , виданого19.01.2005 року Кам`янка-Бузьким РВ УМВС України у Львівській області.(а.с.4; 43).
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 за час проживання у вищевказаній квартирі систематично оплачувала комунальні послуги, що підтверджується квитанціями, долученими до матеріалів справи.(а.с.15;16;53).
Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.
При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)
Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)
Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним майном, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.
Керуючись ст.ст.212-215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16, 344 Цивільного кодексу України суд,-
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Батятичі Кам`янка-Бузького району Львівської області (РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Кам`янка-Бузький районний суд.
Суддя: М.Л. Самсін