КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Писаної Т.О.

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та видачу нового виконавчого листа, заінтересовані особи: Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України, Державне підприємство «Управління житловими будинками «Управління справами апарату Верховної Ради України»,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мотивуючи свої вимоги тим, що Дарницьким районним судом м. Києва по справі №753/7611/16 від 07 квітня 2017 року на користь ОСОБА_1 стягнуто з Управління житловими будинками Управління справами апарату Верховної Ради України 1 142 744,46 грн.

18 вересня 2017 року на виконання вказаного рішення Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист, який направлено до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відкрито виконавче провадження.

За наявною інформацією боржником передано до новоствореної юридичної особи Управління житловими будинками «Управління справами апарату Верховної Ради України» майно, яке йому належало.

Єдиним засновником нового Державного підприємства являється боржник і це новостворене підприємство було створено спеціально для передачі йому всього наявного у боржника майна.

Постановою Господарського суду м. Києва від 10 січня 2018 року по справі №910/7939/17 Управління житловими будинками Управління справами апарату Верховної Ради України визнано банкрутом.

Стягувача про винесене рішення не попереджали.

Таким чином заявник ОСОБА_1 вважає за необхідне замінити сторону боржника.

Просила суд, замінити боржника Управління житловими будинками Управління справами апарату Верховної Ради України на Державне підприємство «Управління житловими будинками Управління справами апарату Верховної Ради України» та видати новий виконавчий лист.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що їй став відомий факт переведення активів з відповідача (Боржника), якого оголосили банкрутом на новостворену юридичну особу у формі державного підприємства з назвою ДП Управління житловими будинками управління справами апарату Верховної Ради України.

Новостворена юридична особа зберегла всі ознаки, функції, місцезнаходження, види діяльності, багатьох співробітників, назву, засновника/власника первісного Боржника.

По факту, за всіма ознаками відбулась реорганізація юридичної особи таким способом.

Вважає, що дії Боржника містять ознаки шахрайства, а саме з метою приховування майна, грошових коштів та єдине бажання позбутись всіх стягувачів і боргів, в тому числі і заявника, шляхом проведення фактичної реорганізації Боржника через проведення процедури банкрутства та реєстрації нової юридичної особи за тією ж адресою, з тим самим засновником, із збереженням назви і функцій та видів господарської діяльності.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року у цивільній справі №753/7611/16-ц стягнуто з Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 1 142 744 грн. 46 грн.

18 вересня 2017 року стягувачу було видано виконавчий лист, який було подано до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відкрито виконавче провадження.

Постановою Господарського суду м. Києва від 10 січня 2018 року по справі №910/7939/17 Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України визнано банкрутом.

08 лютого 2018 року постановою старшого державного виконавця виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/7611/16 закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з визнанням боржника банкрутом.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» являється правонаступником Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження на її правонаступника.

Постановою Господарського суду м. Києва від 10 січня 2018 року по справі №910/7939/17 Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України визнано банкрутом.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов`язання встановлена господарським судом.

Тобто, боржник визнається банкрутом, коли господарським судом встановлено неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

ОСОБА_1 необхідно було звернутися у порядку, передбаченому Законом України«Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», про задоволення її вимог.

З такими вимогами ОСОБА_1 до господарського суду не зверталася.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки матеріали справи не містять доказів, що ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» являється правонаступником Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 05 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

Т.О. Писана