КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7304/19
Провадження № 2/520/3633/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.,

за участю секретаря - Швець А.С.,

за участю сторін:

представник позивачів - адвокат Лошакова Ю.І., діюча на підставі ордерів,

представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» - адвокат Крупка О.О., діюча на підставі довіреності,

представник відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» - адвокат Бондар Г.В., діюча на підставі довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», ОСОБА_3 ,

треті особи - Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області

про зняття арештів,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», ОСОБА_3 , треті особи - Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій просять суд

зняти арешт з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови Д-9, АВ № 957678/25646016 від 05.04.2011р., винесеної Другим Приморським відділом державної виконавчої служби ОМУЮ (реєстраційний номер обтяження 11035478);

зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 19.03.2014р., винесеної Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 5042361);

зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови (загальна постанова без затвердження) б/н від 19.03.2014р., винесеної Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 5043023);

зняти арешт з ј частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови ДВ-9, АА № 648902 від 23.06.2010р., винесеної Першим Київським відділом державної виконавчої служби ОМУЮ (реєстраційний номер обтяження 9964277);

встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого, після набрання

законної сили цим рішенням воно є підставою для скасування реєстрації

вказаних обтяжень у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

В обґрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.03.2019р. № 158732610, квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 17841408) зареєстрована на праві спільної часткової власності за ними - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (по 1/4 частині на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2018р. по справі № 520/5256/18 та по 1/4 частині на підставі свідоцтва про право власності від 19.10.2006р. № 19-21997, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради).

Позивачі вказують, що згідно з інформацією, яка наявна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка наразі належить їм - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , накладено арешт на підставі постанови серії АВ № 957678/25646016 від 05.04.2011р., винесеної Другим Приморським відділом державної виконавчої служби ОМУЮ.

При цьому, позивачі зазначають, що відповідно до інформації, що міститься у відповіді Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса від 14.03.2018р. № 9350, виконавче провадження № 25646016 з виконання виконавчого листа № 2-1758/09 від 08.02.2010р., виданого Київським районним судом м. Одеси, в рамках якого було винесено постанову серії АВ № 957678/25646016 від 05.04.2011р., якою накладено арешт на 1/4 вказаної квартири, було знищене за закінченням терміну зберігання. Боржником за виконавчим провадженням № 25646016 є ОСОБА_3 , стягувачем є ПАТ «АБ «Укргазбанк».

Однак, позивачі стверджують, що станом на момент винесення постанови серії АВ № 957678/25646016 від 05.04.2011р., якою накладено арешт на 1/4 вказаної квартири, як на складову майна ОСОБА_3 , вже набрало чинності рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.06.2009р., яке набрало законної сили 04.07.2009р., по справі № 2-4125/2009, яким було визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше належала ОСОБА_3 .

Позивачі вказують, що до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не зареєстрував своє право власності на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше належала ОСОБА_3 , тому спадкоємці ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вимушені були звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, і заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2018р. по справі № 520/5256/18, яке набрало законної сили 26.12.2018р., було визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 2/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/4 частині за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, позивачі вважають, що майно, на яке накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 11035478) на підставі постанови серії АВ № 957678/25646016 від 05.04.2011р., винесеної Другим Приморським відділом державної виконавчої служби ОМУЮ, не належить ОСОБА_3 .

Також позивачі зазначають, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.03.2019р. № 158722031 на майно ОСОБА_2 накладено арешт (реєстраційний номер обтяження - 5042361) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 19.03.2014р., винесеної Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Листом Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 25.03.2019р. № 5484 було повідомлено, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 42536921 з виконання виконавчого листа № 520/3980/ 13ц від 08.11.2013р., виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк», під час виконання якого було винесено постанову від 19.03.2014р., якою накладено арешт на майно ОСОБА_2 , вказане обтяження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номер 5042361, однак, у подальшому, виконавчий лист 25.12.2015 року повернуто стягувачеві, а виконавче провадження повернуто стягувачеві 25.12.2015р., виконавче провадження № 42536921 передано до архіву та знищено.

Крім цього, позивачі вказують, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.03.2019р. № 158730458, на майно ОСОБА_1 накладено арешт (реєстраційний номер обтяження - 5043023) на підставі постанови (загальна постанова без затвердження) б/н від 19.03.2014р., винесеної Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

З листа Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 25.03.2019р. № 5484 вбачається, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 42536933 з виконання того ж виконавчого листа № 520/3980/13-ц від 08.11.2013р., виданого Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк», під час виконання вказаного виконавчого листа № 520/3980/13-ц від 08.11.2013 року було винесено постанову від 19.03.2014р., якою накладено арешт на майно ОСОБА_1 , вказане обтяження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номер 5043023.

У подальшому, виконавче провадження № 42536933 було закінчено 20.06.2014р., виконавчий лист № 520/3980/13ц від 08.11.2013р. направлено до Другого Київського відділу ДВС.

Крім того, виконавчий лист №520/3980/13-ц від 08.11.2013р. повторно було пред`явлено до відділу за номером ВП 51693269, та винесено постанову від 07.11.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачеві, після чого вказаний виконавчий лист не пред`являвся до виконання, а виконавчі провадження № 42536933 та № 51693269 також були передані до архіву та знищені.

Також позивачі зазначають, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.03.2019р. № 158730458, на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 9964277) на підставі постанови ДВ-9, АА № 648902 від 23.06.2010р., винесеної Першим Київським відділом державної виконавчої служби ОМУЮ.

При цьому, відповідно до інформації, що міститься у відповіді Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси від 01.04.2019р. № 15/5981, в провадженні відділу у 2010-2014р.р. перебувало виконавче провадження № 18296692 з виконання виконавчого листа № 2-6152/08 від 21.12.2009р., виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Укрпромбанк», під час вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №18296692 було винесено постанову АА № 648902 від 23.06.2010р. та накладено арешт на 1/4 зазначеної квартири, однак 13.05.2014р. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, матеріали виконавчого провадження №18296692 знищені за закінченням терміну зберігання.

Таким чином, оскільки на теперішній час позивачі позбавлені можливості розпоряджатися власним нерухомим майном без наявності на те, визначених законодавством підстав, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з відповідним позовом про зняття арештів.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 05.04.2019року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», ОСОБА_3 , треті особи - Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арештів було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: доплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру, відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 2 305 (дві тисячі три п`ять) грн. 20коп., з урахуванням вже сплаченої суми у розмірі 768,40грн. Повідомлено ОСОБА_2 про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: доплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру, відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 2 305 (дві тисячі три п`ять) грн. 20коп., з урахуванням вже сплаченої суми у розмірі 768,40грн. Роз`яснено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 07.05.2019 року було зменшено ОСОБА_1 розмір належного до сплати судового збору з 3 073 грн. 60 коп. до 768 грн. 40 коп. ЗменшеноОСОБА_2 розмір належного до сплати судового збору з 3 073 грн. 60 коп. до 768 грн. 40 коп. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», ОСОБА_3 , треті особи - Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арештів. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.

04.06.2019 року від представника відповідача - ПАТ «Дельта Банк» на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ПАТ «Дельта Банк» просив суд відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у задоволенні позову в частині зняття арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 19.03.2014 р., винесеної Першим Київським ВДВС м. Одеси при примусовому виконанні виконавчого листа № 520/3980/13-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 08.11.2013 р., та в частині зняття арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 19.03.2014 р., винесеної Першим Київським ВДВС м. Одеси при примусовому виконанні виконавчого листа № 520/3980/13-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 08.11.2013р.

В обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що на сьогоднішній день добровільно заборгованість за кредитним договором №609/ФК-07 від 28.12.2007 р. позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не погашена, та відносно позивача ОСОБА_2 триває примусове стягнення заборгованості, а у випадку скасування постанов про арешт майна боржників від 19.03.2014 р. будуть порушені права та інтереси ПАТ «Дельта Банк», як стягувача в інтересах якого накладені вищезазначені арешти на все майно (рухоме майно, нерухоме майно, майнові права), та надасть позивачам можливість уникнути відповідальності за невиконання зобов`язань за кредитним договором шляхом реалізації наявного у нього рухомого та нерухомого майна, зняття наявних грошових коштів з відкритих рахунків в банках, з метою неможливості в подальшому накласти заборону на їх відчуження.

У підготовчому засіданні 17.09.2019року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 09.12.2019 року представник позивачів заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 09.12.2019 року представник відповідача - ПАТ «Дельта Банк» просив відмовити у задоволенні позову в частині вимог про зняття арештів в рамках виконавчих проваджень, де стягувачем є ПАТ «Дельта Банк».

У судовому засіданні 09.12.2019 року представник відповідача - ПАТ АБ «Укргазбанк» відзив на позов не надав, однак просив відмовити у задоволенні позову, оскільки заборгованість за кредитним договором ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не погашена.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлявся належним чином, у підготовчі та судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Представники третіх осіб - Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у підготовчі та судові засідання не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, письмові пояснення на позовну заяву не надали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів, представників відповідачів - ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ АБ «Укргазбанк», суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, позивачам - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/4 частині на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2018р. по справі № 520/5256/18, та по 1/4 частині на підставі свідоцтва про право власності від 19.10.2006р. № 19-21997, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 21-26).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачаться, що 05.04.2011 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АВ№957678/25646016 від 05.04.2011року Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ, державний виконавець Стоянов Ю.Д., було накладено арешт на ј частину квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 (а.с. 25).

Так, згідно довідки з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень ВП 25646016, на виконанні у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області перебував виконавчий лист №2-1758/09, виданий 08.02.2010 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 429696,31 грн. на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» (а.с. 30).

Згідно листа Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від 14.03.2018 року за №9350, відповідно до інформації у Автоматизованій системі виконавчого провадження в Другому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 25646016 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1758/09 від 08.02.2010, що видав Київський районний суд м. Одеси. Виконавче провадження № 25646016 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1758/09 від 08.02.2010, що видав Київський районний суд м. Одеси, знищене, відповідно до порядку, за закінченням строків його зберігання (а.с. 29).

Разом з тим, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2009 року, яке набрало законної сили 04.07.2009 року, за ОСОБА_4 було визнано право власності на ј частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 19.10.2006 року (а.с. 31-32).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2018 року, яке набрало законної сили 26.12.2018 року, було визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 2/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , по ј частині за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 33-40).

Право власності на підставі вказаного заочного рішення суду було зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у 2019 році, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 21-26).

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що власниками 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , на теперішній час є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 за № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Крім того, суд зазначає, у позасудовому порядку арешт зняти не вбачається можливим, оскільки матеріали відповідного виконавчого провадження знищено.

Також, суд приймає до уваги і те, що на теперішній час власниками 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , на яку постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області, було накладено арешт, де боржником був ОСОБА_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Викладене вище дозволяє суду дійти висновку, що наявність арешту на ј частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджає позивачам реалізувати своє право власності на вказану частину квартири.

Підсумовуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині вимог про зняття арешту з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), накладений на підставі постанови Д-9, АВ № 957678/25646016 від 05.04.2011року, винесеної Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 11035478), є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо решти позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у 2010-2014 роках перебувало виконавче провадження № 18296692 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-6152/08 Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укрпромбанк» грошової суми у розмірі 152310,42 грн. в ході проведення виконавчих дій по якому 23.06.2010 року державним виконавцем відділу винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 648902, якою накладено арешт на ј частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

13.05.2014 року державним виконавцем відділу, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 року зі змінами) по вищезазначеному виконавчому провадженню винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та матеріали виконавчого провадження передані на зберігання до архіву.

Також, в провадженні Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у 2014 році перебувало зведене виконавче провадження, до складу якого входили: виконавче провадження № 42536933 по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/3980/13-ц Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 69000,00 грн.; виконавче провадження № 42536937 по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/3980/13-ц Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 690,00 грн.

В ході проведення виконавчих дій по якому державним виконавцем відділу 19.03.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на все майно ОСОБА_1 .

20.06.2014 року державним виконавцем відділу, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 року зі змінами), по виконавчому провадженню № 42536933 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, виконавчий лист направлено до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції для виконання за належністю та матеріали виконавчого провадження передані на зберігання до архіву.

27.06.2014 року державним виконавцем відділу, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 року зі змінами), по виконавчому провадженню № 42536937 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, виконавчий лист направлено до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції для виконання за належністю та матеріали виконавчого провадження передані на зберігання до архіву.

Повторно в провадженні Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 47313447 по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/3980/13-ц Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 69000,00 грн.

29.12.2015 року державним виконавцем відділу, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 року зі змінами) по вищезазначеному виконавчому провадженню винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та матеріали виконавчого провадження передані на зберігання до архіву.

Повторно в провадженні Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 51693269 по примусовому виконанню виконавчого листа №520/3980/13-ц Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 69000,00 грн.

07.11.2017 державним виконавцем відділу, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» по вищезазначеному виконавчому провадженню винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану та матеріали виконавчого провадження передані на зберігання до архіву.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що в провадженні Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у 2010-2012 роках перебувало виконавче провадження № 18296476 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-6152/08 Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укрпромбанк» грошової суми у розмірі 152310,42 грн.

21.12.2012 державним виконавцем відділу, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 року зі змінами) по вищезазначеному виконавчому провадженню винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та матеріали виконавчого провадження передані на зберігання до архіву.

В провадженні Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у 2014-2015 роках перебувало зведене виконавче провадження, до складу якого входили: виконавче провадження № 42536921 по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/3980/13-ц Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 69000,00 грн.; виконавче провадження № 42536927 по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/3980/13-ц Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 690,00 грн..

В ході проведення виконавчих дій по якому державним виконавцем відділу 19.03.2014 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_2 .

25.12.2015 державним виконавцем відділу, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 року зі змінами) по виконавчому провадженню № 42536921 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та матеріали виконавчого провадження передані на зберігання до архіву.

29.06.2014 державним виконавцем відділу, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 року зі змінами) по виконавчому провадженню № 42536927 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та матеріали виконавчого провадження передані на зберігання до архіву.

Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

У зв`язку із закінченням строків зберігання, виконавчі провадження № 18296692, №42536933, № 42536937, № 47313447, № 18296476, № 18315131, № 30646213, № 31490860, № 35008187, № 47039419, № 36679619, № 46209773, № 42536921, № 42536927 знищені у порядку, передбаченому законодавством.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні та допустимі докази відповідно до вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77, 78, ч. 3 ст. 82 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як роз`яснює п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 3.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Так, статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступне, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Крім того, відповідно до ч. 1. ст. 50 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 60 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

В даному конкретному випадку відсутні обставини, передбачені ч.ч. 1-4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1. ст. 50 та ч.ч. 1-4 ст. 60 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Також, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.5 ст. 60 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не надали суду доказів виконання судових рішень, на підставі яких були накладені арешти, відповідні виконавчі листи не визнані такими, що не підлягають виконанню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що повернення виконавчих документів стягувачу відповідно до п.4, п.5, п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999року зі змінами), не передбачає скасування заходів примусового виконання, застосованих державним виконавцем (в тому числі й арешту майна).

Більш того, у судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» повідомив суду, що заборгованість за кредитним договором ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до теперішнього часу не погашена.

Також, з листа Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області від 23.07.2019 року за №15/17223 вбачається, що станом на 22.07.2019 в провадженні відділу перебувають:виконавче провадження № 57077214 по примусовому виконанню судового наказу № 520/15090/17 Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2018 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь КП «ЖКС «Вузівський» грошової суми у розмірі 14169,75 грн.;виконавче провадження № 59169592 по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/601/17 Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2017 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошової суми у розмірі 15739,02 грн.;виконавче провадження № 51561737 по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/3980/13-ц Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2013 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 69000,00 грн., в ході проведення виконавчих дій по якому державним виконавцем відділу 12.04.2019 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обставини на які посилаються позивачі, як на підставу своїх вимог про те, що наявність арешту майна порушує їх права власності на це майно, не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах ч.2 ст. 321 ЦК України, а тому позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині вимог про зняття арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 19.03.2014р., винесеної Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 5042361); зняття арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови (загальна постанова без затвердження) б/н від 19.03.2014р., винесеної Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 5043023); зняття арешту з ј частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови ДВ-9, АА № 648902 від 23.06.2010р., винесеної Першим Київським відділом державної виконавчої служби ОМУЮ (реєстраційний номер обтяження 9964277),є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Суд також вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині вимог про встановлення порядку виконання рішення, відповідно до якого, після набрання законної сили цим рішенням воно є підставою для скасування реєстрації вказаних обтяжень у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, оскілки це є самостійним способом захисту права, а такої позовної вимоги як скасування запису про арешт заявлено не було.

В будь-якому випадку рішення суду про зняття арешту, у разі набрання ним законної сили, є підставою для скасування відповідного арешту, а тому суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 1 ст. 267 ЦПК України та встановлення порядку для його виконання.

Приймаючи до уваги, що позивачами не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», ОСОБА_3 , треті особи - Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арештів - задовольнити частково.

Зняти арешт з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), накладений на підставі постанови Д-9, АВ № 957678/25646016 від 05.04.2011року, винесеної Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 11035478).

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.12.2019 року.

Суддя Петренко В. С.