Справа № 472/782/19
Провадження №2/472/337/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

за участі секретаря

судового засідання - Ставніченко А.П.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 смт. Веселинове цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк» або Банк), подало до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовувало наступним.

02 червня 2010 року між Банком та ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 14 травня 2019 року утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 12590 грн. 04 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6097 грн. 33 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2028 грн. 26 коп., пеня за прострочене зобов`язання в розмірі 2988 грн. 73 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 400 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 575 грн. 72 коп.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшло при надходженні позову клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала частково, вказала, що дійсно укладала з Банком договір та отримувала кредитні кошти, однак вважає, що вказана позивачем сума заборгованості є завеликою, заперечувала щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 2028,26 грн. в зв`язку з тим, що нараховано заборгованість по тілу кредита, заперечувала щодо одночасного стягнення пені та штрафів за одне і те саме порушення. Просила суд стягнути з неї лише заборгованість по тілу кредиту в розмірі 6097,33 грн.

Суд, заслухавши вступне слово відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 червня 2010 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач ОСОБА_1 згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами зобов`язана була вносити щомісячний платіж до - 25 числа місяця, наступного за звітним. Із наданої позивачем Виписки по рахунку вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Внаслідок ненадання відповідачем своєчасно грошових коштів Банку виникла заборгованість, яка відповідачем не погашена.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України)

Банк виконав передбачені Договором зобов`язання, надавши 02 червня 2010 року відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.

Як вбачається з наявних у справі доказів, відповідач систематично використовувала кредитні кошти, але їх повернення та сплата обов`язкових за умовами договору платежів відбувалося з порушенням умов укладеного сторонами договору.

В зв`язку з порушенням відповідачем умов договору щодо погашення кредиту виникла заборгованість за кредитним договором.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 14 травня 2019 року становить 12590 грн. 04 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6097 грн. 33 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2028 грн. 26 коп., пеня за прострочене зобов`язання в розмірі 2988 грн. 73 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 400 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 575 грн. 72 коп.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Щодо вимог про стягнення неустойки (пені, штрафів).

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Неустойка є одним з видів забезпечення виконання зобов`язання (ст. 546 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

Фактично за одне й те саме порушення умов договору - несвоєчасне повернення кредитних коштів та процентів, у договорі передбачено два види відповідальності: штраф та пеня.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 р.

Виходячи з викладених обставин справи, положень закону та правової позиції, на відповідача може бути покладено лише один вид цивільно-правової відповідальності, а саме - штраф, оскільки умови його стягнення в Умовах та Правилах виписані в зрозумілій для позичальника формі і, ознайомлювавшись з ними, відповідач могла зрозуміти порядок їх нарахування.

За такого у зв`язку із порушенням відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів з нього на користь позивача необхідно стягнути, крім суми заборгованості за кредитом, також і передбачений договором штраф, який складається з фіксованої частини та з процентної.

Таким чином відповідач повинен сплатити АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6097 грн. 33 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2028 грн. 26 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 575 грн. 72 коп., що разом становить 9201,31 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, враховуючи, що позов задоволено частково, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1403,94 грн. судового збору (9201,31(сума задоволена судом)х1921(сума судового збору за позовну заяву):12590,04(загальна сума позову).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 14, 19, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.06.2010 року станом на 14.05.2019 року на загальну суму 9201 (дев`ять тисяч двісті одна) гривня 31 (тридцять одна) копійка, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6097 грн. 33 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2028 грн. 26 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 575 грн. 72 коп., та судовий збір в розмірі 1403 (одна тисяча чотириста три) гривні 94 (дев`яносто чотири) копійки.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені за прострочене зобов`язання в розмірі 2988 грн. 73 коп. та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 400 грн., - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлено 21 листопада 2019 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко