ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/17782/18

Провадження № 22-ц/818/5540/19

03 грудня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Орган опіки та піклування Харківської міської ради,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Міняйлової Оксани Миколаївни на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року в складі судді Подус Г.Г.

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищеназваною заявою та просить суд постановити рішення, яким визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити їй опікуном ОСОБА_1 .

В зв`язку зі зміною стану здоров`я ОСОБА_2 , 1936 року народження, а саме те, що вона втратила здатність рухатись, помітно погіршилась пам`ять, з`явились галюцинації, почала проявлятись тривожність, іноді немотивована агресія, поведінка ОСОБА_2 стала неадекватною.

Зазначене стало приводом для звернення до суду з названою заявою та клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено частково.

Призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено судово-медичній комісії ХОКПЛ №3.

На розгляд експертів поставлено наступні питання:

1) Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на стійкий психоневрологічний розлад?

2) Чи може ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлювати свої дії та керувати ними

3) чи потребує ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення над нею опіки?

Роз`яснено заявнику, що зазначена ухвала є обов`язковою для хворого ОСОБА_2 , яка зобов`язана з`явитися або має бути супроводжена на судово-психіатричну експертизу.

26 липня 2019 року представником органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Міняйловою О.М. на зазначене судове рішення подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник органу опіки та піклування Харківської міської ради Міняйлова О.М. просив у задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовити, оскільки в матеріалах справ не міститься достатніх доказів необхідних для призначення експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 липня 2019 року заяву представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Міняйлової О.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - орган опіки та піклування Харківської міської ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна задоволено.

Поновлено представнику органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Міняйловій О.М. строк на апеляційне оскарження ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - орган опіки та піклування Харківської міської ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Міняйлової О.М. на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - орган опіки та піклування Харківської міської ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - орган опіки та піклування Харківської міської ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна .

Призначено цивільну справу до розгляду судом апеляційної інстанції в судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного суду на 11 год. 20 хв. 03 грудня 2019 року. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи, суд виходив з того, що під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначає судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1 ст. 298 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що для розгляду вищеназваної заяви по суті, необхідні спеціальні знання в області судової психіатрії з метою встановлення психічного розладу ОСОБА_2 , суд вважав за потрібне призначити судово-психіатричну експертизу.

З таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не може погодитись, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила суд постановити рішення, яким визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити їй опікуном ОСОБА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено частково.

Призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити судово-медичній комісії ХОКПЛ №3 (м. Харків, вул. Ак. Павлова, 46).

На розгляд експертів поставлено наступні питання:

1) Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на стійкий психоневрологічний розлад?

2) Чи може ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлювати свої дії та керувати ними

3) чи потребує ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення над нею опіки?

Роз`яснено заявнику, що зазначена ухвала є обов`язковою для хворого ОСОБА_2 , яка зобов`язана з`явитися або має бути супроводжена на судово-психіатричну експертизу.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Харківської міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, оригінал амбулаторної картки №3295/2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На час проведення експертизи зупинено провадження по справі.

Відповідно до положень ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд, за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи, згідно ч. 1 ст. 298 ЦПК України, призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» передбачено, що при проведенні підготовки справи до судового розгляду від заявника повинні бути витребувані дані про психічну хворобу, недоумство громадянина або зловживання спиртними напоями чи наркотичними засобами. Даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Судово-психіатрична експертиза призначається у справах про визнання громадянина недієздатним. В ухвалі про призначення експертизи на вирішення експертів мають бути поставлені такі питання: 1) чи хворіє даний громадянин на психічну хворобу; 2) чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними (пункт 4 Постанови).

Частиною 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.

Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1 - 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною першою ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з вищеназваною заявою, в якій просила визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та призначити їй опікуном ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що посилаючись на те, що у зв`язку зі зміною стану здоров`я ОСОБА_2 , 1936 р.н., а саме те, що вона втратила здатність рухатись, помітно погіршилась пам`ять, з`явились галюцинації, почала проявлятись тривожність, іноді немотивована агресія, поведінка ОСОБА_2 стала неадекватною.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 березня 2019 року клопотання заявника про витребування доказів від 28 січня 2019 року задоволено.

Витребувано у Харківського міського психоневрологічного диспансеру №3 (м. Харків, вул. Алчевських, 32) медичну карту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Як вбачається з наявної в матеріалах справи медичної картки амбулаторного хворого № 3295/19 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , їй поставлено попередній діагноз: розлад особистості та поведінки внаслідок церебросклероза. Запропоновано з`явитися на огляд через 1-2 неділі.

Враховуючи, що вимогами закону передбачено призначення судово-психіатричної експертизи за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи, з огляду на зібрані по справі докази у їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що у суду першої інстанції не було достатніх доказів про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , які б давали підстави для висновку про необхідність призначення по справі судово-психіатричної експертизи.

Крім того, суд також зауважує, що відомостей про повідомлення належним чином ОСОБА_2 про розгляд справи про визнання її недієздатною матеріали справи не містять, питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, з урахуванням стану її здоров`я, для визначення фактичної можливості її з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства судом не вирішувалось.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, матеріали справи не містять достатніх даних про психічний розлад психічного здоров`я, то ухвала суду згідно положень ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено про призначення по справі судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Міняйлової Оксани Миколаївни задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року скасувати.

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки у випадках передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова