Провадження № 2-др/521/39/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2019р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.08.2018 року до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 27.08.2018 року до досягнення сином трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

05.12.2019р. позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, яким вирішити питання судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн., в порядку ст. 270 ЦПК України.

Заява мотивована тим, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, хоча при мотивуванні майбутніх витрат на правову допомогу було відзначено про такі витрати в сумі 2000 грн. На підтвердження укладеної угоди із адвокатом було надано договір про надання правової допомоги та попередній розрахунок судових витрат по справі, а також квитанції про оплату грошових коштів. Проте відповідні факти не було враховано судом під час ухвалення судового рішення.

Судом вирішено, що необхідності виклику сторін в судове засідання не має.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового судового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2019р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.08.2018 року до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 27.08.2018 року до досягнення сином трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. (а.с. 125,126-129)

Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У позовній заяві відповідно норми п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач зазначала, що орієнтовний розмір витрат на адвоката становить 2 000 грн. (а.с. 21).

В матеріалах справи наявний договір № 5-08/18 про надання правової допомоги від 27.08.2018 року, укладений між адвокатом Калашніковою Н.О. та ОСОБА_5 , пунктом 5, якого визначено, що гонорарні відносини, компенсація витрат, пов`язаних з виконям цієї та інші умови врегульовані додатковою угодою. (а.с. 20)

Однак матеріали справи не містить вищезазначеної додаткової угоди.

На підтвердження оплати правової допомоги було надано лише квитанції про сплату 2000 грн. (а.с. 23)

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У п.п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Як судом з`ясовано, що у самому тексті договору відсутня конкретна вартість юридичної допомоги, а лише зазначається про порядок оплати такої професійної правової допомоги, що має здійснюватися на підставі договору та додаткової угоди.

Враховуючи вищенаведене, суд позбавлений об`єктивної можливості пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом Калашніковою Н.О. та його клієнтом ОСОБА_5 , щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, враховуючи обставини справи, у суду відсутні підстави для задоволення відповідної вимоги.

Дана позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року справа № 922/1163/18.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного заява позивача про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає у зв`язку з недоведеністю понесення позивачем таких витрат.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду потягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН