Справа № 357/976/19
У Х В А Л А

"29" січня 2019 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної компенсації у розмірі 148 500,00 грн. за 1/2 частину автомобіля НОМЕР_1, який відповідачка відчужила. Позивач мотивую позов тим, що він був співвласником зазначеного транспортного засобу на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2017 року у справі №357/2660/17.

Одночасно з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій він посилаючись на можливе невиконання рішення суду про задоволення позову, просив суд встановлення заборони відчуження нежитлового приміщення (магазину), загальною площею 33,5 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, м. Узин, вул. Соборна, буд.6а, приміщення №26, яке належить відповідачці. Заява мотивована тим, що позивачка розпорядилась автомобілем НОМЕР_1, який є обєктом спільної часткової власності, без його згоди. Крім того, станом на 29.01.2017 року відповідачці на праві приватної власності володіла кв.№ 28 по вул. Грибоєдова в м. Біла Церква Київської області, а станом на 25.01.2019 року вказана квартира вже не перебувала у власності відповідачки. ОСОБА_1 зазначає, що відповідачка не має будь-якого реального заробітку, який міг би компенсувати його витрати в звязку з незаконним розпорядженням майном.

Оглянувши подану заяву суд вказує на таке.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2,3 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

За змістом ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову, виходячи з доказів наданих заявником на підтвердження заявлених вимог, суд вказує на таке.

Забезпечення позову це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Разом з тим, вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обовязком, суду, тому для застосування таких заходів законодавець покладає на позивача низку процесуальних обовязків, неналежне виконання яких виключає можливість застосування судом відповідних заходів.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку, на позивача покладено обовязок довести ту обставину, що невжиття визначених позивачем у заві заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Позивачем не вказано на обєктивні ризики, які б ускладнювали чи унеможливлювали виконання можливого рішення суду.

Посилання позивача на вибуття із володіння відповідачки квартири є безпредметним, оскільки на правовідносини між сторонами не впливає. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідачка вчиняє чи має намір вчинити дії по відчуженню нежитлового приміщення (магазину), загальною площею 33,5 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, м. Узин, вул. Соборна, буд.6а, приміщення №26.

Крім того, позивачем порушено вимоги ч.1 ст.151 ЦПК України, та не зазначено у заяві про забезпечення позову вимог зустрічного забезпечення.

Зустрічне забезпечення по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків (частина 1 статті 154 ЦПК України).

Суд самостійно оцінює необхідність надання зустрічного забезпечення. Вирішення питання про зустрічне забезпечення має диспозитивний характер.

Відповідно до п.4 постанови пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З врахуванням встановлених обставин в межах наданих доказів, суд вважає подану заяву не мотивованою, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи все наведене та керуючись ст.ст.149 -153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_3