Справа № 523/4412/18
Провадження №2/523/955/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Круглікова О.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку cпрощеного позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, справу за позовом -

Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (01006, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Установив

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 10 лютого 2006 року ОСОБА_1 уклав з позивачем кредитний договір № 2006/12-2.06/79, отримав кредит у розмірі 7200 доларів США під 12,5 % річних, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, з урахуванням відсотків за користування кредитом, в строк до 09 лютого 2013 року включно.

Як зазначено в позовній заяві, банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надавши кредитні кошти.

Окрім того, з метою забезпечення виконання зобов`язання за зазначеним кредитним договором, був укладений Іпотечний договір від 10.02.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 .

Однак відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконує.

У зв`язку з зазначеними порушеннями станом на 12 лютого 2018 року заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 2006/12-2.06/79 від 10 лютого 2006 року становить 6830, 86 доларів США, що еквівалентно 184833 грн. 14 коп. (за курсом НБУ на 12.02.2018 року 1 долар США = 27.058546 грн.), у тому числі:

-сума заборгованості за кредитом - 87259 грн. 21 коп.;

-сума заборгованості за відсотками 159527 грн. 45 коп.;

-пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 23596 грн. 13 коп.;

-пеня за несвоєчасне повернення відсотків 14450 грн. 35 коп.

До теперішнього часу відповідач не виконує свої обов`язки щодо погашення боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами.

Позивач просить стягнути зазначену заборгованість перед банком з ОСОБА_1 та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2772 грн. 50 коп.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2018 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем 21 травня 2018 року надано відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не додано належних доказів укладення зазначеного кредитного договору, доказів надання відповідачу кредитних коштів, виписок по відповідних рахунках щодо обліку та нарахування заборгованості та ін. (а.с. 35-37).

Представник позивача ОСОБА_2 О. В ОСОБА_3 в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з мотивів та обґрунтувань, котрі зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача Приходько В. М. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з мотивів, котрі зазначені в відзиві на позов.

З`ясував обставини справи, вислухав представників сторін, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Правилами ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріали справи містять копію трьох аркушів кредитного договору № 2006/12-2.06/79 від 10 лютого 2006 року (а.с. 5-7). Зазначені аркуші не містять чиїх не будь підписів в тому числі сторін, що в ньому зазначені представників Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 . Окрім того до матеріалів справи (а.с. 8) додано ксерокопію листа на якому зазначено, що зазначений договір прошитий та пронумерований та скріплений печаткою на трьох аркушах, тобто інших аркушів в кредитному договорі не має та позивачем інше за час розгляду справи не доведено.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Так, згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Окрім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів та позивачем за час розгляду справи не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вимог статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, стороною позивача не надано суду допустимих та належних доказів у достатньому обсязі на обґрунтування своїх позовних вимог щодо укладання між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів.

Враховуючи встановлені судом обставини та оцінивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» не обґрунтовані та не доведені належними та допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (01006, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 09 вересня 1996 року, ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №2006/13-2.06/79 від 10 лютого 2006 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Складання повного рішення (постанови) суду відбувається згідно до ч.6ст259 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 12 вересня 2019 року.

Суддя