Справа № 631/1271/18
Провадження № 2/631/478/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т.М.

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 , що діє на підставі довіреності, посвідченої 03 липня 2018 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М., звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на житловий будинок, загальною площею 75,2 кв. м., житловою площею 43,8 кв. м, допоміжною площею 31,4 кв. м., з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 23 січня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

22 листопада 2019 року через канцелярію суду позивач ОСОБА_1 надала заяву, яка була зареєстрована за вхідним № 8225/19 вх., відповідно до якої просила суд її позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину, залишити без розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення за № 292 відповідно до якого позивач отримала судову повістку про виклик в суд на 09.12.2019 року особисто 24 жовтня 2019 року.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся відповідно до приписів Цивільного процесуального законодавства України. На адресу суду відповідач надав заяву, яка була зареєстрована за вхідним № 3700/19-вх від 28 травня 2019 року, відповідно до якої просив суд розгляд справи провести без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 у підготовче судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду,виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість звернутися до суду з цивільним позовом.

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Приписами частини 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів рівною мірою стосується й права такої особи на залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, вивчивши заяву позивача суд вважає за можливе її задовольнити та залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину, без розгляду.

Крім того, слід відмітити, що за правовою природою інституту представництва представник особи, інтереси якої він представляє, зобов`язаний діяти в межах наданих йому повноважень і в інтересах того, кого представляє, а отже його позиція не може розходитись із позицією клієнта й повинна узгоджуватись із ним. Тому за будь яких умов, рішення позивача ОСОБА_1 щодо залишення її позову без розгляду є пріоритетним й остаточним, незважаючи на позицію з цього приводу її представника.

Одночасно, суд вважає за необхідно роз`яснити позивачу що відповідно до частини 2 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України, статтями 4, 13, 257, 260, 261, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача по справі ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Нововодолазький районний суд Харківської області (відповідно до пункту 15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т.М.Трояновська