Справа № 159/3559/19
Провадження № 2/159/1071/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

04.07.2019 року представник виконавчого комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини..

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Малолітнядитина з 06.12.2016 року поставлена на облік в службі у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради по другій категорії, оскільки ОСОБА_2 не належним чином виконувала батьківські обов`язки, а саме, не створювала належних умов для проживання дитини, не займалася її вихованням, не приділяла належної уваги її розвитку. ОСОБА_2 у 2011 році була позбавлена батьківських прав відносно старшого сина ОСОБА_5 . З ОСОБА_2 працівниками служби у справах дітей спільно з ювенальною превенцією Ковельського ВП ГУНП України, МЦСССДМ, навчальним закладом проводили бесіди щодо належного виховання, навчання та утримання ОСОБА_3 . Однак ОСОБА_2 своєї поведінки щодо дитини не змінила у зв`язку з чим, її попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, та за що відносно неї складено адмінпротокол за ст.184 ч.1КУпАП за неналежний догляд за дочкою, але дана робота позитивного результату не дала.

Відповідач часто залишає дитину без нагляду, та разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 зловживають спиртними напоями, внаслідок чого перебувала на лікуванні у реабілітаційному центрі для алко та наркозалежних людей Володимир-Волинського району. На шлях виправлення не стала, не створює належних умов для проживання дитини ,не приділяє належної уваги вихованню та розвитку дитини, заклад дошкільної освіти (Ясла-садочок) №5 «Сонечко» майже не відвідує.

До служби у справах дітей постійно надходили неодноразові усні ( від рідних та сусідів) та письмові звернення (із дитячого садочка) щодо неналежного виховання матір`ю доньки. Вихованням дитини займається дідусь ОСОБА_8 , який має намір виховувати малолітню онуку.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затверджений рішенням виконкому Ковельської міської ради від 10 травня 2019 року № 171.

Із урахуванням наведених доводів позивач вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо її малолітньої дочки та передати дитину органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області для подальшого її влаштування та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні представник позивача - органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради ОСОБА_1. позов підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві, просить задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що дуже любить дочку, та стає на шлях виправлення , а саме на даний час влаштувалась на роботу, працює у ТзОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» та має постійний дохід, працює над собою та змінює свою поведінку, проходить курс реабілітації в храмі «Віфезда». Вказала, що робить усе можливе, щоб змінитися та хоче займатися вихованням і утриманням дочки, намагається створити для цього необхідні умови. Категорично заперечує проти позбавлення її батьківських прав та прохає відмовити в позові.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За пунктом 2 частини 1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Той факт, що відповідач є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджено свідоцтвом про народження дитини серія НОМЕР_1 виданий 27.11.2014 року .

Факт смерті батька дитини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Мєндзихуд Республіка Польша стверджується завіреною копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3 .

Наказом № 024-03.2 від 06.12.2016 року служби у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради прийнято взяти на облік дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підстава ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків.

Згідно витягу з протоколу №1 засідання Дорадчого органу від 18.01.2017 року щодо неналежного виконання батьківських обов`язків у сім`ї ОСОБА_3 вирішено поставити дитину ОСОБА_3 на облік , у зв`язку із зловживанням мами дитини алкоголем, не належним виконанням батьківських обов`язків.

Відповідачку неодноразово попереджали про необхідність забезпечення дитини необхідних умов для проживання, виховання, однак проведені профілактичні бесіди позитивного результату не дали, відповідно до актів обстеження умов проживання від 05.09.2018 року, від 23.01.2019 року, 12.03.2019року, 20.03.2019 року в будинку постійна антисанітарія, не створені умови для проживання дитини, постіль брудна, відсутні свіжі продукти харчування.

З листів Ковельського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 05.09.2018 року №306/01-03, від 20.03.2019 року №64/01-03, від 11.06.2019 року №125/01-03 вбачається , що ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Життям доньки на цікавиться, не дбає про її потреби та нехтує ними. Спільно з ОСОБА_2 проживає її мати ОСОБА_7 яка теж зловживає спиртними напоями.

Факт невиконання відповідачем батьківських обов`язків по утриманню малолітньої дитини стверджується листом начальника Ковельського ВП ГУНП у Волинській області №187/56/04-17 від 25.01.2017 року, про те , що ОСОБА_2 , 1988 р.н. було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

Відповідно до наданих суду відповідачем довідки №40 від 24 вересня 2019 року ОСОБА_2 з 04.05.2019 року перебуває на духовній реабілітації в місії « Віфєзда », що дає підстави вважати що вона стає на шлях виправлення.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_2 працевлаштувалась, що стверджено довідкою №0519 від 05.12.2019 року виданою ТзОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1».

Досліджені вище письмові докази дають підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 починаючи з вересня 2019 року вчиняє дії, спрямовані на виправлення її поведінки та намагається забезпечити малолітній дитині умови для проживання та утримання.

Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення штани у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Підставою для відібрання дитини від батьків є:

1) ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

2) жорстоке поводження з дитиною;

5) хронічний алкоголізм або наркоманія;

4)експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва;

5) інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального шховання.

Європейський Суд з прав людини при розгляді конкретних справ неодноразово наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції, якщо воно не відповідає законним цілям і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" .

Фактичне розірвання сімейних зв`язків, що означає позбавлення дитини її коріння, може бути виправдане лише за виняткових обставин, має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа «Савіни проти України», рішення від 18 грудня 2008 року, п.39,47-50 та інші справи, зазначені в цьому рішенні.

Судом ураховується та обставина, що висновок органу опіки та піклування м. Ковеля від 03.05.2019 року №156-1.20 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо їх малолітньої доньки та рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 10.05.2019 року №171 мали місце до зміни власної поведінки відповідача ОСОБА_2 , яка після вказаного періоду часу проходить курс лікування в духовному реабілітаційному центрі, працевлаштувалась, намагаючись, таким чином, змінити власну поведінку та повернути дитину в сім`ю.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків з урахуванням її характеру, особи матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.»

Ураховуючи встановлені вище обставини даної справи, суд вважає передчасним позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітньої дочки, оскільки позивач не довів у суді, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєю малолітньою дитиною і підстави для позбавлення її батьківських прав, на думку суду, на даний час відсутні.

Разом з тим, суд ураховує те, що мала місце винна поведінка матері, про яку зазначено судом вище, оскільки відповідач не в повній мірі виконувала свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, що призвело то того , що дитина знаходиться на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради по другій категорії ( проживання дитини в сім`ї , у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків).

Враховуючи, що відповідач по стану здоров`я спроможна надавати допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (одна тисяча ) гривень на дитину щомісячно, починаючи з 04 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Датою пред`явлення позову є 04 липня 2019 року, а тому аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 також слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн. .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 150,164, 170, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов виконавчого комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини- задовольнити частково.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без позбавлення її батьківських прав та передати дитину органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстрація місця проживання за адресою: зареєстровану в АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь виконавчого комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування (КОД ЄДРПОУ 0451313 місце реєстрації : м. Ковель, вул.Незалежності, 73) на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча ) гривень на дитину щомісячно, починаючи з 04 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судові витрати у справі в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Роз`яснити сторонам у справі , що у разі якщо ж протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини не усунуті причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Копію рішення скерувати до органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 17.12.2019 року .

Головуючий:В. О. Лесик