Провадження №2/521/893/19
15 січня 2019 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Коблової О.Д.,
за участю секретаря судового засідання Барвенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки та додаткових витрат,
У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки та додаткових витрат.
В обґрунтування власної позиції позивач посилався на ті обставини, що сторони з 06.02.1998 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Наразі ОСОБА_3 є повнолітньою. Однак продовжує навчатися у Південноукраїнському національному педагогічному університеті на другому курсі заочної денної форми навчання за контрактною формою навчання.
У зв'язку з викладеним, позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 04.10.2018 року і до досягнення дочкою двадцяти трьох років, а саме до 11.12.2021 року (при умові продовження навчання). А також компенсацію Ѕ частини вартості навчання доньки у розмірі 3990,00 гривень.
Позивач надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без їхньої участі, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить наступних висновків.
Під час судового розгляду справи було встановлено, що сторони з 06.02.1998 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Наразі ОСОБА_3 є повнолітньою. Однак продовжує навчатися у Південноукраїнському національному педагогічному університеті на другому курсі заочної денної форми навчання за контрактною формою навчання.
Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст.. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви . Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є дієздатною, працездатною людиною. Обставини, які б спростовували зазначене, відсутні.
Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.
Відповідно до ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу.
Відповідно до ч.1ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Згідно ст. 198, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Як регламентує ст.. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню ј частини від усіх видів доходу відповідача на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ч.1,6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 704,80 гривень.
Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки та додаткових витрат задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04.10.2018 року і до досягнення дочкою двадцяти трьох років, а саме до 11.12.2021 року ( при умові продовження навчання).
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) компенсацію Ѕ частини вартості навчання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3990,00гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Копію заочного рішення направити сторонам у справі.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Д. Коблова