печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Бусик О. Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", Державної організації (установи, закладу) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, - про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді від 05 грудня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження.

04 грудня 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ "Родовід Банк" здійснювати будь-які дії, спрямовані на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві вланості ОСОБА_2 ; заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень вчиняти реєстраційні дії спрямовані на реєстрацію (перереєстрацію) права власності на спірну квартиру.

В мотивування поданої заяви вказано, що позивач отримав від ПАТ "Родовід Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Родовід Банк", письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання, а саме: кредитного договору від 25 грудня 2006 року укладеного ОСОБА_2 та ПАТ "Родовід Банк" з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом переведення майнових прав на іпотекодержателя.

Позивач вважає, що отримана письмова вимога банку про усунення порушення основного зобов`язання є протиправною, та такою, що не відповідає чинному законодавству України, порушує права та законні інтереси власника майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як вбачається з копії письмової вимоги ПАТ "Родовід Банк" від 04 листопада 2019 року, відповідач вказав, що за договром іпотеки, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ "Родовід Банк" у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 25 грудня 2006 року, укладеним між цими ж сторонами позивач є іпотекодавцем за договром іпотеки в частині квартири АДРЕСА_1 , своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом та процентами у розмірі 145 855, 13 доларів США та 11 821 393,99 грн. пені й трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості.

У разі несплати боргу на протязі 30 календарних днів, відповідно до пунтку 2.3.8 договору іпотеки, ПАТ "Родовід Банк" буде звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом переведення майнових прав на іпотекодержателя.

Положеннями статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до змісту абзацу другого статті 37 вказаного Закону, саме договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Тобто вчиненню будь-яких реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо внесення записів, пов`язаних з реєстрацією прав власності, скасуванням реєстрації права власності щодо нерухомого майна, відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку», на положення якої і посилався відповідач у письмовій вимозі до позивача, передує укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя або такою підставою для внесення відомостей про речові права може слугувати власне іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Стороною позивача в обґрунтування доводів необхідності вжиття заходів забезпечення позову зазначено те, що відповідач письмовою вимогою попередив позивача про необхідність протягом тридцяти днів з дня отримання повідомлення, погасити заборгованість за кредитним договором № 15.3/СЖ-229.06.2 від 25 грудня 2006 року, у разі невиконання чого, як іпотекодержатель відповідач розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.

В той же час предметом позову в даній справі є визннаня протиправними дій ПАТ "Родовід Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Родовід Банк", що полягають у направленні 04 листопада 2019 року вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, а саме кредитного договору № 15.3/СЖ-229.06.2 від 25 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Родовід Банк".

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суд приходить до висновку, що заява не достатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, висновок про те, що письмова вимога, направлена позивачеві як іпотекодавцеві, є свідченням реальності можливого порушення права власності позивача і наміру здійснення відповідачем протиправних дій щодо зміни власника нерухомого майна - предмету іпотеки - є передчасним, відтак заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню на даній стадії розгляду справи та за наведеного обґрунтування заяви.

Відтак, заява про забезпечення позову від 04 грудня 2019 року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", Державної організації (установи, закладу) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, - про визнання дій про типравними.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя О. Л. Бусик