Справа № 405/5179/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Фришко А.Ю.

представника позивача : адвоката Звіздун А.М.

відповідача - ОСОБА_1 та її представника - адвоката Захарченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись в суд з позовом, в якому просять визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та за ОСОБА_3 право власності на 1/12 частку вищевказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, щовони є онуками ОСОБА_6 , якому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки посвідченого 15.04.1964 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру № 2-1969 та акту готовності від 23.11.1970 року за № 2105, зареєстрованих в реєстровій книзі № 85 запис № 15078, належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями на АДРЕСА_1 , що також підтверджується архівною довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» за № 53288 від 13.06.2019 року. Дід ОСОБА_6 та баба ОСОБА_5 уклали шлюб 27.11.1960 року, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1425.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 - батько ОСОБА_2 та, відповідно, син ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 - батько ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та, відповідно, син ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх баба - ОСОБА_5 , яка на момент смерті була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею були зареєстровані та проживали ОСОБА_6 чоловік, ОСОБА_1 онука і відповідач по справі. Після смерті баби відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного житлового будинку, тобто на її частку в спільному сумісному майні подружжя, яку прийняли вони тобто позивачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також відповідач ОСОБА_1 , як спадкоємці першої черги за законом, за правом представлення відповідно до ст. 1261, ч. 1 ст. 1266 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Крім того, спадщину прийняв дід - чоловік спадкодавця ОСОБА_6 , як спадкоємець за законом першої черги, у відповідності із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину вони не отримували. Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом спадщину не приймали. Спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Стоєвої Г.Ф.

Таким чином, після смерті баби ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_2 має успадкувати 1/6 частину вказаного житлового будинку, позивач ОСОБА_3 має успадкувати 1/12 частину вказаного житлового будинку, відповідач ОСОБА_1 має успадкувати 1/12 частину вказаного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер їх дід ОСОБА_6 , який на момент смерті був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_9 і ОСОБА_1 . Після смерті діда відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного житлового будинку, тобто на його частку в спільному сумісному майні подружжя, а також 1/6 частину вказаного житлового будинку, успадкованої після смерті ОСОБА_5 . Спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В.

За життя дід ОСОБА_6 склав заповіт на користь відповідача ОСОБА_1 .

В червні 2019 року він - позивач ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Стоєвої Г.Ф. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , але вивчивши документи, нотаріус пояснила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не може та надала письмові роз`яснення від 12.06.2019 року № 151/02-14/2/2019 де зазначено, що власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 є чоловік спадкодавця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_5 за життя право на частку у спільній сумісній власності на вищезазначений житловий будинок не одержувала, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути видане у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя. Нотаріус пояснила, що для вирішення даної проблеми необхідно звернутися до суду, а тому посилаючись на вказані обставини, просять задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини, відзиві на позов, та просив позов задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, відповідачем подано відзив на позов, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову позивачів. В обґрунтування заперечень зазначає, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 є особистою власністю забудовника ОСОБА_6 . Крім того зазначає, що в матеріалах справи належні та допустимі, які підтверджують звернення ОСОБА_5 до суду або арбітражу з позовом про встановлення своїх прав на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 відсутні, відсутні відомості щодо внесення до реєстрової книги змін в правовому стані щодо вказаного житлового будинку. Таким чином, позивачами не доведено те, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 відноситься до спільного майна подружжя, не доведено розмір частки кожного з подружжя в створеному нерухомому майні, не доведено трудову та фінансову участь ОСОБА_5 у будівництві вказаного житлового будинку. Посилаючись на норми Постанови Ради Міністрів УРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та смт УРСР від 31.01.1966 року зазначає, що спірний житловий будинок є особистою власністю забудовника, яким є ОСОБА_6 , а відтак, в задоволенні позову має бути відмовлено.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 392 цього ж Кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали шлюб 27.11.1960 року, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1425, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданим 26.06.2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Від шлюбу вони мали дітей синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який записаний батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який записаний батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

В період зареєстрованого шлюбу ОСОБА_6 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого 15.04.1964 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-1969, та акту готовності від 23.11.1970 року за № 2105, зареєстрованих в реєстровій книзі № 85 запис № 15078, побудував житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями на АДРЕСА_1 , що підтверджується архівною довідкою ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за № 53288 від 13.06.2019 року. Вказаний будинок було юридично оформлено на одного з подружжя - на ОСОБА_6 .

Право власності на спірний житловий будинок набувалось під час дії і Кодексу про шлюб та сім`ю України 1969 року.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 01.03.2013 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 615.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 19.03.2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 751.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно 02.07.2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 3018.

ОСОБА_5 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована і проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом з нею були зареєстровані та проживали ОСОБА_6 чоловік, ОСОБА_1 онука, що підтверджується довідкою квартального комітету № 4 Подільського району м. Кропивницького № 653 від 25.06.2019 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного житлового будинку, тобто на її частку в спільному сумісному майні подружжя.

Спадщину прийняли позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також відповідач ОСОБА_1 , як спадкоємці першої черги за законом, за правом представлення відповідно до ст. 1261, ч. 1 ст. 1266 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Крім того, після неї спадину прийняв ОСОБА_6 , як спадкоємець за законом першої черги, у відповідності із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не отримувались. Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом спадщину не приймали. Спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Стоєвої Г.Ф.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_2 має успадкувати 1/6 частину вказаного житлового будинку, позивач ОСОБА_3 має успадкувати 1/12 частину вказаного житлового будинку, відповідач ОСОБА_1 має успадкувати 1/12 частину вказаного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим повторно 02.07.2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 3333.

ОСОБА_6 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований і проживав за адресою АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_9 і ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою квартального комітету № 4 Подільського району м. Кропивницького № 652 від 25.06.2019 року.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного житлового будинку, тобто на його частку в спільному сумісному майні подружжя, а також 1/6 частину вказаного житлового будинку успадкованої після смерті ОСОБА_5 . Спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт на користь відповідача ОСОБА_1 .

В червні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Стоєвої Г.Ф. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину на майно, що підлягає реєстрації, може бути видане … на підставі правовстановлюючих документів.

Як вбачається з роз`ясненя нотаріуса від 12.06.2019 року за № 151/02-14/2/2019 власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 є чоловік спадкодавця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_5 за життя право на частку у спільній сумісній власності на вищезазначений житловий будинок не одержувала.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України регламентує порядок видачі свідоцтва про право на спадщину та передбачає надання необхідних для цього документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно… та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. (Підпункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, в редакції Наказу Міністерства юстиції № 235/5 від 27.01.2016), а тому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом не може бути видане у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя.

Щодо статусу належності будинку АДРЕСА_1 , судом відмічається наступне.

Відповідно до вимог ст. 22 Кодекс про шлюб та сім`ю України (в редакції яка діяла на час виникнення права власності на житловий будинок), встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Вказане кореспондується і номами ст. 125 Кодекс законів про сім`ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 30.05.1926 року, відповідно до якої майно, набуте подружжям роботою в період зареєстрованого шлюбу, вважається таким, що належать обом членам подружжя на засадах спільної власності. За змістом вищевказаної норми закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як положеннями Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 30.05.1926 року (ст. 125), так і Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 року (ст. 22), які діяли на час побудови будинку та господарських споруд, передбачалось, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною власністю.

Аналогічне правило закріплене в ч. 1 ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Стаття 368 ЦК України також визначає статус спільного сумісного майна. Відповідно до ч. 4 цієї статті майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правила розподілу спільного майна подружжя визначені в ст. 28 КпШС України, яка визначає загальне правило рівності часток подружжя в спільному сумісному майні. Аналогічні положення містить і ст. 70 СК України.

Стаття 24 КпШС визначає статус роздільного майна подружжя. Відповідно до ч. 1 цієї статті майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Номами ст. 57 СК України визначено майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

З наведених норм матеріального права вбачається, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями на АДРЕСА_1 , являвся спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Судом не приймаються до уваги пояснення відповідача про те, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями на АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_6 на праві особистої власності і не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки житловий будинок юридично оформлено на ОСОБА_6 , але будівництво вказаного будинку велось подружжям в період шлюбу, за рахунок їх спільної праці та спільних коштів, а тому такий житловий будинок, у зв`язку з цим, є їх спільною сумісною власністю. Твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі, які підтверджують звернення ОСОБА_5 до суду або арбітражу з позовом про встановлення своїх прав на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , а також відсутні відомості щодо внесення до реєстрової книги змін в правовому стані щодо вказаного житлового будинку, не знаходять свого підтвердження, оскільки у вищевказаних діях не було необхідності, так як зазначений будинок перебував у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , та останні проживали у вказаному будинку разом, а право ОСОБА_5 на частину вказаного житлового, який знаходиться у спільній сумісній власності, гарантоване законами України, які діяли на час виникнення вказаних правовідносин.

Посилання відповідача на Постанову Ради Міністрів УРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та смт УРСР від 31.01.1966 року також не приймаються судом до уваги, так як вказані акти є підзаконними.

Статтею 71 Закону України «Про нотаріат» визначено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її чоловік ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто юридичний власник ОСОБА_6 помер після своєї дружини, таке свідоцтво на половину спільного майна подружжя не видавалось.

Таким чином, позовні вимоги викладені в позовній заяві є обґрунтованими, а матеріали позовної заяви містять докази того, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 відноситься до спільного майна подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оскільки вказаний житловий будинок юридично оформлено на ОСОБА_6 , та будівництво вказаного будинку велось подружжям в період шлюбу, за рахунок їх спільної праці та коштів, та розмір часток кожного з подружжя в створеному нерухомому майні є рівними.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача ОСОБА_2 з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1 167,53 грн., які підтверджені наданими ним квитанціями про сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/12 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 1 167,53 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення в повному обсязі виготовлене 12.12.2019 року.

Позивачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (ІПН НОМЕР_5 ), зареєстрована АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_6 , законний представник якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІПН НОМЕР_7 , прож. АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (ІПН НОМЕР_8 ), прож. АДРЕСА_1 .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_10 ОСОБА_11