Справа № 462/5201/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення пені, яка виникла внаслідок не сплати аліментів, покликаючись на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2017 року стягнуто з відповідача на її користь 13985,00 грн. індексації аліментних платежів, однак відповідач не належно виконує свої аліментні зобовязання та не виконує належним чином рішення суду. Внаслідок неналежного виконання своїх зобовязань сума неустойки (пені) за період з 15 лютого 2017 року по 30 жовтня 2017 року становить 13985,00 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь 13985,00 грн. пені.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просить стягнути з відповідача на користь позивача 13985,00 грн. пені у звязку із неналежною сплатою суми індексації аліментних платежів.

Відповідач у судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що ним належно виконано рішення суду, закінчено виконавче провадження, а тому вважає позов безпідставним, просить у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 13985,00 грн. індексації аліментів.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №53552255 від 15 березня 2017 року Сихівським ВДВС м. Львова відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2017 року.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 1-3 роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.

Згідно з ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №53552255 від 13 лютого 2018 року заборгованість згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2017 року сплачено ОСОБА_2 у повному обсязі, виконавче провадження закінчено.

Враховуючи наведене, а також те, що виконавче провадження з примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2017 року закінчено у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2 належно та у повному обсязі виконане таке рішення суду, зокрема, під час виконавчого провадження державним виконавцем здійснювались усі розрахунки необхідних платежів, зокрема, з врахуванням суми платежів ОСОБА_2, періоду їх надходження та необхідності нарахування неустойки (пені) чи інших штрафів і їх розміру, а відтак, суд вважає, що покликання позивача та її представника на неналежне виконання відповідачем рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2017 року є безпідставним.

Крім того, позивачем не надано жодних розрахунків неустойки (пені), обґрунтувань таких розрахунків, зокрема, за який період та у якому розмірі розраховано суму такої неустойки.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження, оскільки позивачем та її представником не представлено, а судом не отримано жодних належних, достатніх, допустимих, достовірних доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що розподіл судових витрат проводити не слід.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2019 року.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш