Справа № 185/7873/19
Провадження № 2-к/185/6/19
У Х В А Л А

07 листопада 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

представника Головного територіального

управління юстиції у Дніпропетровській області: Сензюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області клопотання Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в інтересах ОСОБА_1 про визнання на території України рішення Дільничного суду м. Аугсбурга (ФРН) від 10 серпня 2018 року (справа № 411 F 1829/18), -

в с т а н о в и в:

22 серпня 2019 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в інтересах ОСОБА_1 про визнання на території України рішення Дільничного суду м. Аугсбурга (ФРН) від 10 серпня 2018 року (справа № 411 F 1829/18), яке мотивоване тим, що рішенням Дільничного суду м. Аугсбурга (ФРН) від 10 серпня 2018 року (справа № 411 F 1829/18) передано ОСОБА_2 батьківські права на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для виконання зазначеного рішення потрібне його визнання в Україні.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2019 року призначено судовий розгляд клопотання.

У судовому засіданні представник Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сензюк К.М. просила задовольнити клопотання.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши подані до клопотання документи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких видана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно статті 52 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої із затвердженням Законом № 240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, винесені установами юстиції кожної з Договірних Сторін, що вступили в закону силу рішення, що не вимагають за своїм характером виконання, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови якщо: а) установи юстиції запитуваної Договірної Сторони не винесли раніше по цій справі рішення, що вступило в закону силу; б) справа відповідно до цієї Конвенції, а у випадку, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинне бути визнане, не відноситься до виняткової компетенції устаном юстиції цієї Договірної Сторони.

Згідно ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що воно існує, оскільки не доведено інше.

Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Таким міжнародним договором є Європейська конвенція про визнання та виконання рішень стосовно опіки над дітьми та про поновлення опіки над дітьми 1980 року, яка набула чинності для України 01 листопада 2008 року, учасницею якої є також Федеративна Республіка Німеччини.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, даних у п. 17 Постанови Пленуму від 24.12.1999 № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення: усиновлення: визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої ст. 472 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначних цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду (ч. 5 ст. 473 ЦПК України).

Судом встановлено, що Дільничний суд м. Аугсбурга (ФРН) рішенням від 10 серпня 2018 року (справа № 411 F 1829/18), яке набрало законної сили 18 вересня 2018 року, передав ОСОБА_2 батьківські права на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в інтересах ОСОБА_1 про визнання на території України рішення Дільничного суду м. Аугсбурга (ФРН) від 10 серпня 2018 року (справа № 411 F 1829/18).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 260, 261, 352, 354, 355, 464-466, 471 - 473 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в інтересах ОСОБА_1 про визнання на території України рішення Дільничного суду м. Аугсбурга (ФРН) від 10 серпня 2018 року (справа № 411 F 1829/18) - задовольнити.

Визнати в Україні рішення Дільничного суду м. Аугсбурга (ФРН) від 10 серпня 2018 року (справа № 411 F 1829/18) про передачу ОСОБА_2 батьківських прав на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення, а учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 11 листопада 2019 року.

Суддя В.М. Бондаренко