Справа № 349/2188/18
Провадження № 2/349/98/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 січня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Сірко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням по вул. П. Могили, буд. № 19 Рогатинського району Івано-Франківської області.

В обгрунтування позову зазначено, що позивач зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Будинок належить їй на праві приватної власності. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в даному будинку, однак у ньому не проживають, ОСОБА_2 з 2014 року, а ОСОБА_3 з 2012 року, житловим приміщенням не користуються, не беруть участі в його утриманні, комунальні послуги не оплачують. Реєстрація відповідачів в житловому будинку носить формальний характер та спричиняє для позивача зайві витрати при оплаті за комунальні послуги, є перешкодою для оформлення субсидії. Просила позов задовольнити, визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням по вул. П.Могили, 19 в м.Рогатині.

Позивач у судове засідання не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не прибули, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, відзиву на позов теж не подали.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. ОСОБА_4, буд.№ 19 в м.Рогатині, що підтверджується копіями договору дарування від 16 червня 2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майнопро реєстрацію права власності №127865124 від 16 червня 2018 року.

Згідно акта обстеження матеріально - побутових умов від 17 грудня 2018 року, складеного депутатом Рогатинської міської ради ОСОБА_5 ОСОБА_2 протягом чотирьох років, а ОСОБА_3 протягом шести років в домоволодінні за адресою м.Рогатин вул. П.Могили, буд. № 19 не проживають, хоча значаться зареєстрованими.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло.

Кожна особа, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких, зокрема, належить припинення дії, яка порушує право (п.3 ч.2ст.16 ЦК).

Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним.

Частина 1 ст. 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

За ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом.

В силу ст. 391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Відповідно до висновків Верховного суду України у справі № 6-709цс16 (аналогічна № 6-158цс14) було висловлено позицію: власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання такої особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.

За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житла, довела належними та допустимими доказами порушення її права на користування і розпорядження належним їй майном, а також створення відповідачами перешкод щодо здійснення нею цих законних прав, а тому таке право підлягає захисту судом, шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням по вул.П.Могили, буд. №19 в м.Рогатині.

Керуючись ст.ст.12,13,81,259,263-265, 283-284 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням по вул. П.Могили, буд. №19 в м.Рогатині.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.) судового збору, по 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.) з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідачів, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, жителька м.Рогатин, вул. П.Могили, буд.№ 19.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, буд.№ 19.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, буд.№ 19.

Рішення складено та підписано 24 січня 2019 року.

Суддя: О.О.Лошак