Дата документу 06.09.2019
Справа № 501/571/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно якого просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП 67 351,26 грн., витрати пов`язані зі зверненням до суду у розмірі 10000,00 грн.

2. Позов мотивований тим, що позивач є правонаступником після смерті батька ОСОБА_4 .

Підстави та предмет позову стосуються обставин ДТП за участю батька позивача та відповідача по справі, а саме позивач зазначає, що 13.12.2015 року о 09.20 годині у місті Чорноморську Одеської області відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВМW», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Миру в напрямку площі Праці, не регульованому перехресті проспект Миру - вулиця Данченко, не дав переваги автомобілю «Тойота», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який на той час належав на праві власності батькові позивача ОСОБА_4 , що рухався на земельний світ світлофора у сторону вулиці Паркова. За кермом автомобілю «Тойота» знаходився водій ОСОБА_5 .

Позивач зазначає в позові, що по цьому факту було складено протокол та притягнуто відповідача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст.124 КУПаП.

Відповідно до Постанови Ілллічівського міського суду Одеської області від 25 серпня 2016 року відповідача визнано винним, але звільнено від відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В результаті ДТП автомобіль, який на той час належав батькові позивача було ушкоджено, а йому, як власнику транспортного засобу, спричинено матеріальну шкоду, розмір якої встановлено висновком експертного авто товарознавчого дослідження №233/16 від 04 липня 2016 року.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до суду, але довести справу до кінця не зміг, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

11 квітня 2017 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області припинено провадження у справі у зв`язку із смертю позивача ОСОБА_4

08 вересня 2017 року позивач, як спадкоємець першої черги за законом, отримаві свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме автомобіль «Тойота», модель «СOROLLA», 2002 року випуску, тип легковий седан, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належав його батькові на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого РЕВ 3-го МРВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 21 березня 2007 року.

Позивач стверджує, що страховою компанією йому виплачено страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

3. Відповідач 19.03.2019 року надав до суду відзив на позов, з позовними вимогами не погодився (а.с.78-80).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. В судовому засіданні представник позивача надав заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме: щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 послуг евакуатора у розмірі 1750,00 грн., послуг експерта у розмірі 2000,00 грн., оплати послуг правової допомоги у розмірі 5000,00 грн.

5. Відповідач в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення з нього матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП 67 351,26 грн., послуг штраф майданчика у розмірі 1272,00 грн., судові витрати у розмірі 768,00 грн.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 22.02.2019 року справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.47).

7. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 01.03.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні (а.с.51-52).

8. В судовому засіданні 22.04.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.73-74).

9. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27 серпня 2019 року прийняти відмову ОСОБА_1 від частини позовних вимог, а саме: щодо стягнення з ОСОБА_2 до ОСОБА_1 послуг евакуатора у розмірі 1750,00 грн., послуг експерта у розмірі 2000,00 грн., оплати послуг правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. та закрито провадження по справі у цій частині позову.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

10. Судом встановлено, що відповідно до Постанови Ілллічівського міського суду Одеської області від 25 серпня 2016 року відповідача визнано винним, але звільнено від відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в постанові, 13.12.2015 року о 09.20 годині у місті Чорноморську Одеської області відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВМW», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Миру в напрямку площі Праці, не регульованому перехресті проспект Миру - вулиця Данченко, не дав переваги автомобілю «Тойота», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який на той час належав на праві власності батькові позивача ОСОБА_4 , що рухався на земельний світ світлофора у сторону вулиці Паркова. За кермом автомобілю «Тойота» знаходився водій ОСОБА_5

11. В результаті ДТП,автомобіль, який належав ОСОБА_4 було ушкоджено, а йому, як власнику транспортного засобу, спричинено матеріальну шкоду, розмір якої встановлено висновком експертного автотоварознавчого дослідження №233/16 від 04 липня 2016 року (а.с.21-30, згідно якого вказано, що вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Тойота», модель «СOROLLA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 дорівнює вартості на дату ДТП і складає 151841,26 грн.

12. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

13. 08 вересня 2017 року ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме автомобіль «Тойота», модель «СOROLLA», 2002 року випуску, тип легковий седан, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належав його батькові на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого РЕВ 3-го МРВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 21 березня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, витягом про реєстрацію в Спадковму реєстрі (а.с.10).

14. Страховою компанією МТСБУ ОСОБА_1 виплачено страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується копією листа (а.с.12), випискою по банківському рахунку позивача (а.с.15).

15. Також підтверджується сума витрат за послуги штраф майданчика у розмірі 1272,00 грн. (а.с.16).

V. Оцінка Суду.

16. Стаття 1166 ЦК України встановлює, що майнова шкода, завдана майну особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

17. Згідно ст.1188 ЦК встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

18. У відповідності до роз`яснень, викладених в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.1993 р., №7 від 08.07.1994 р., №11 від 30.09.1994 р. та №15 від 25.05.1998 р.) питання про відповідальність за шкоду, заподіяну автотранспортним засобам при їх зіткненні, кожного з їх володільців перед іншим вирішується за правилами ст.440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винним.

Володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

19. Відповідно до ст.22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

20. Згідно ч.3 ст.396 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

21. Як з`ясовано судом, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8) і його син ОСОБА_1 є його спадкоємцем у відповідності до вимог ст.37 ЦПК України.

22. Відповідно до ст.1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця.

23. Частина 1 ст.1230 регламентує спадкування збитків, завданих спадкодавцю за його життя внаслідок невиконання договірних зобов`язань, встановлюючи, що право на відшкодування таких збитків переходить до спадкоємця.

Розмір збитків відшкодовується у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, котра порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила.

24. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

25. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

26. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

27. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

28. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

29. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, визнання частково позовних відповідачем, суд доходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з врахуванням заяви позивача про відмову від частини позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

30. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

31. Зокрема, згідно квитанції №229-250215/1 від 05.02.2019 року (а.с.1) позивачем при подачі позову сплачено 770,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) на користь ОСОБА_1 (місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) в рахунок погашення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП 67 351,26 грн., послуг штраф майданчика у розмірі 1272,00 грн., судові витрати у розмірі 768,00 грн.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду.

5. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

6. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

7. Повний текст рішення виготовлено 06 вересня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко