ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8069/19 Справа № 199/3018/19 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - товариство з додатковою відповідальністю Страхове товариство Домінанта, про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вказував, що 28 листопада 2017 року у м.Дніпро по вул.Янтарній сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_2

Зазначав, що вказані обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2019 року про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП.

Вказував також на те, що відповідно до висновку експертного дослідження №6391/3 від 25 березня 2019 року розмір матеріального збитку, спричиненого автомобілю марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 40.445 грн.30 коп.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 40.446 грн., витрати на послуги експерта автотоварознавця в розмірі 2.000 грн., а всього в розмірі 42.446 грн. та судові витрати.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неправильне встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи, просив скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала в рамках деліктного зобов`язання незалежно від того чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди, суд першої інстанції мав прийти до висновку про те, що у спорах про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи реалізується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем шкоди (вказане узгоджується з правовою позицією, викладеній у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15), висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо винною особою є безпідставним.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 листопада 2017 року у м.Дніпро по вул.Янтарній сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_2 .

Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2019 року про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КупАП.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до висновку експертного дослідження №6391/3 від 25 березня 2019 року розмір матеріального збитку, спричиненого автомобілю марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 40.445 грн.30 коп., вартість послуги експерта автотоварознавця складає 2.000 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за загальним правилом, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди в якості співвідповідача має залучатися до участі у справі страхувальник. В підготовчому судовому засіданні судом роз`яснено позивачу його право на заміну відповідача або залучення в якості співвідповідача страхової компанії, позивач не погодився на заміну відповідача, за таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Враховуючи зазначене, доводи відповідача про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи є безпідставними.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди в товаристві з додатковою відповідальністю Страхове товариство Домінанта дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач відмовився скористатися правом на заміну відповідача (а.с.31) та посилався в судовому засіданні в суді першої інстанції на те, що третя особа знаходиться в стані припинення (а.с.28), проте, з огляду на встановлені у справі обставини, це не є перешкодою для реалізації права позивача вимагати кошти за завдану йому майнову шкоду з страхової компанії, а у разі завершення процедури ліквідації товариства з додатковою відповідальністю Страхове товариство Домінанта та затвердження ліквідаційного балансу від МТСБУ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом у повному обсязі з`ясовано всі обставини справи, рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.