ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року

м.Харків

Справа № 621/3506/18

Провадження № 22-ц/818/3188/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02 квітня 2019 року в складі судді Овдієнко В.В. по справі №621/3506/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми.

В обґрунтування позову зазначає, що 20 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 437, за яким відповідач отримала кредит у сумі 100000 грн. на споживчі потреби строком до 19 серпня 2017 року із сплатою 17,5 % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 20 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 К укладено Іпотечний договір № 253, за яким в іпотеку передано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з неналежним виконання зобов`язань за кредитним договором рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2008 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 100035 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

20 листопада 2008 року видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Змїївському районному ВДВС ГТУЮ у Харківській області.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 серед інших осіб зареєстрована неповнолітня ОСОБА_4 , 2002 року народження.

На теперішній час рішення суду від 09 жовтня 2008 року не виконано.

Відповідачу направлялась вимога про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором від 15 листопада 2018 року. Однак, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Станом на 15 листопада 2018 року заборгованість за кредитним договором становить 143281грн 29 коп. та складається з наступного: 94 050 грн 71 коп. основний борг; 1 307 грн 88 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 227 грн 74 коп. - пеня за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 38 560 грн 79 коп. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості по основному боргу з листопада 2015 року по листопад 2018 року; 536 грн 23 коп. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості по відсоткам з листопада 2015 року по листопад 2018 року ; 8 480 грн 02 коп. - 3% річних від прострочених сум заборгованості основного боргу з листопада 2015 року по листопад 2018 року; 117 грн 92 коп. - 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам з листопада 2015 року по листопад 2018 року.

Просить стягнути заборгованість у розмірі 143 281 грн 22 коп. за кредитним договором № 437 від 20 серпня 2007 року.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала. Звернення з позовом про розірвання договору та дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. Рішенням суду стягнуто заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_3 на користь банку в розмірі 100 035 грн 73 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Саме у такий спосіб банк реалізував своє право на отримання грошових коштів за договором кредиту, а ще й розірвав з нею кредитний договір. з 21 жовтня 2008 року. Строк на звернення до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором сплинув, оскільки з моменту набрання рішенням законної сили та до теперішнього часу пройшло більш ніж 10 років.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02 квітня 2019 року у задоволенні позову ПАТ "Державний ощадний банк України", в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що станом на дату подання позову строк позовної давності сплинув, а тому підстав для стягнення коштів не вбачається. Обставини невиконання судового рішення від 09 жовтня 2008 року не впливають на перебіг позовної давності та не переривають строк позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На даний час рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконане, предмет іпотеки не реалізований, отже відсутнє примусове виконання рішення суду. Добровільно умови Кредитного договору відповідачем не виконано, а тому існують підстави для примусового стягнення заборгованості.

У будь-якому випадку Банк має право на стягнення сум передбачених ст. 625 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Шляхом пред`явлення позову AT «Ощадбанк» на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, а тому враховуючи задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, Кредитний договір розірвано.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 20 серпня 2007 року між Державним ощадним банком України в особі філії - Харківське відділення № 5483 '"Ощадбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 437, за яким відповідач отримала кредит у сумі 100 000 грн. на споживчі погреби на строком 10 років, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 19 серпня 2017 року з і сплатою 17,5 % відсотків річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 20 серпня 2007року між ОСОБА_3 та Банком укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку передано житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2008 року розірвано Кредитний договір № 437 від 20 серпня 2007 року, який укладено між ОСОБА_1 та Державним ощадним банком України в особі філії - Харківського відділення № 5483, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Держави в особі Державного ощадного банку України в особі філії- Харківське відділення № 5483 Ощадбанк 100 035 грн 73 коп. заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок

АДРЕСА_2 листопада 2018 на адресу ОСОБА_1 ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" направлено вимогу про погашення заборгованості, яка станом на 15 листопада 2018 року дорівнює 143281 грн 29 коп. та складається з наступного: 94 050 грн 71 коп. основний борг; 1 307 грн 88 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 227 грн 74 коп. - пеня за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 38 560 грн 79 коп. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості по основному боргу з листопада 2015 року по листопад 2018 року; 536 грн 23 коп. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості по відсоткам з листопада 2015 року по листопад 2018 року ; 8 480 грн 02 коп. - 3% річних від прострочених сум заборгованості основного боргу з листопада 2015 року по листопад 2018 року; 117 грн 92 коп. - 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам з листопада 2015 року по листопад 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з тих обставин, що підстав для стягнення коштів по кредитному договору не вбачається.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно п. 4.2.2. Кредитного договору про виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Рішення суду від 09 жовтня 2008 року про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Отже, підстав для стягнення коштів, визначених кредитним договором не вбачається.

Разом з тим, боржник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу.

З рішення суду від 09 жовтня 2008 року вбачається, що на користь позивача стягнуто заборгованість у сумі 100035,73 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 90832, 66 грн., заборгованості за відсотками 4063,81 грн., заборгованості за простроченим кредитом 3217,45 грн., пеня- 227,24 грн.

Рішення суду про стягнення заборгованості за кредитом набрало законної сили 21 жовтня 2008 року.

Наразі Банком пред`явлено позов про стягнення заборгованості за тілом кредиту -94050,71 грн., відсотків 1357,88 грн., пені 227,24 грн., тобто, тих сум, що були стягнути судовим рішення та які передбачені умовами кредитного договору.

Враховуючи наведене, підстав для стягнення цих сум не вбачається; кредитний договір розірвано.

Отже, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором суми за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заборгованість за кредитним договором не погашено, а тому позивач має право на стягнення з відповідачів тільки сум, передбачених положенням частини другої статті 625 ЦК України.

Розрахунок таких сум наведений позивачем та з нього вбачається, що інфляційні втрати за період з листопада 2015 року по листопад 2018 року (в межах трьох років) становлять по основному боргу - 38560,79 грн., по відсоткам -536,23 грн.; 3% річних по основному боргу 8480,02 грн., по відсоткам- 117,92 грн., загалом 47784,96 грн.

Даний розрахунок відповідачем у відповідності до ст. 81 ЦПК України не спростовано, свого розрахунку не наведено.

Враховуючи, що ці суми визначені Банком в межах трирічного строку позовної давності, то вони підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк»задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02 квітня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Зміївським ВР УМВС України в Харківській області 21 серпня 2006, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (м. Харків, майдан Конституції, буд.22; ) заборгованість за кредитним договором №437 від 20 серпня 2007 року у сумі 47784 грн. 96 коп.(сорок сім тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок), яка складається: інфляційні втрати по основному боргу - 38560,79 грн., інфляційні втрати по відсоткам -536,23 грн.; 3% річних по основному боргу 8480,02 грн., 3% річних по відсоткам- 117,92 грн.,

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Зміївським ВР УМВС України в Харківській області 21 серпня 2006, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (м. Харків, майдан Конституції, буд.22; ) судовий збір у сумі 1791 грн. 94 коп. (одна тисяча дев`яносто одна гривня дев`яносто чотири копійки) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко