Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/2980/19
Номер рядка звіту 10
У Х В А Л А

23.09.2019 року Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Трагнюк В.Р. ознайомившись, відповідно до ст.315 ЦПК України, із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, зацікавлена особа: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, зацікавлена особа: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Дана заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, а саме:

- у заяві відсутнє зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- не має підтвердження про те, що заявником не подано іншої заяви за вказаним предметом та з вказаних підстав.

Також, згідно ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У листі Верховного суду України «Про судову практику справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, роз`яснено, що заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). Крім того, коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Разом з тим, у заяві відсутні посилання на наявність або відсутність інших спадкоємців, що позбавляє суд можливості визначити належне коло осіб, які мають приймати участь в розгляді справи в порядку окремого провадження та встановити про наявність або відсутність спору про право між спадкоємцями. Територіальна громада в особі відповідної міської ради, може бути заінтересованою особою лише у випадку відсутності інших спадкоємців.

Також, у заяві не зазначено чи звертався заявник до нотаріуса з метою оформлення документі про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 та не надано обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Із аналізу судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, проведеної Верховним Судом України, вбачається, що до заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Крім того, відповідно до п. 5.1 Листа ВССУ Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 вих. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК України (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

Так, заявником не зазначено доказів, що як сам заявник та і померлий ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, зацікавлена особа: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., - залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків та виконання вимог цієї ухвали протягом п"яти днів з дня отримання ухвали, в противному разі заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Трагнюк