ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/423/19 Номер провадження 22-ц/814/2628/19Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М.М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

секретар Мисечко А.І.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Козельщинська селищна рада Козельщинського району Полтавської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив встановити факт спільного постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з ОСОБА_4 в період з січня 1998 року по 25 жовтня 2003 року; визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкоємцями четвертої черги за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ; визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 право власності на Ѕ ідеальну частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,15 гектари, яка знаходиться на території Пашківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, належної ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 право власності на Ѕ ідеальну частку вищевказаної земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка з січня 1998 року по день своєї смерті проживала однією сім`єю з його бабусею та дідусем позивача ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) по АДРЕСА_1 .

Вказував, що за життя ОСОБА_4 належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 7,15 га, яка знаходиться на території Пашківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, тому після її смерті вказана земельна ділянка увійшла до спадкового майна.

Вважає, що його дідусь та бабуся є спадкоємцями четвертої черги після померлої ОСОБА_4 в силу положень ст. 1264 ЦК України та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки фактично прийняли спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. Однак ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя не оформили своїх спадкових прав, оскільки померли ІНФОРМАЦІЯ_2 та 16 лютого 2018 року відповідно. Вважає, що земельна ділянка площею 7,15 га, яка знаходиться на території Пашківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, увійшла до складу спадщини його дідуся та бабусі.

Зазначав, що 19 листопада 2018 року державним нотаріусом Козельщинської районної нотаріальної контори на його вимогу про видачу свідоцтва про право на спадщину винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,15 гектари, яка знаходиться на території Пашківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2019 року допущено представництво інтересів Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області та залучено Кобеляцьку місцеву прокуратуру до участі у справі на стороні відповідача.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт спільного постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з ОСОБА_4 однією сім`єю, починаючи з січня 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 право власності на Ѕ ідеальну частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,15 гектари, яка знаходиться на території Пашківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, належної ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 право власності на Ѕ ідеальну частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,15 гектари, яка знаходиться на території Пашківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, належної ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду вмотивовано тим, що доказами по справі підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали з ОСОБА_4 однією сім`єю, починаючи з січня 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому прийняли спадщину після смерті останньої, як спадкоємці четвертої черги.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив заступник прокурора Полтавської області, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, а саме відсутність доказів, які б підтверджували факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з ОСОБА_4 однією сім`єю, а не факт спільного проживання чи перебування в будь-яких інших взаємовідносинах.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4

За життя їй на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7,15 га, яка знаходиться на території Пашківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ № 031095 від 12 травня 1998 року (т. 1 а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 09 жовтня 2017 року (т. 1 а.с. 13), а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 16 лютого 2018 року (т. 1 а.с. 12), які були рідними бабою та дідом позивача - ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 10).

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується належним чином завіреними копіями заяв ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка видана 09 листопада 2018 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіним О.О., а також матеріалами спадкових справ після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були витребувані місцевим судом з Козельщинської державної нотаріальної контори та досліджені під час судового розгляду (т.1 а.с. 60-92, 106-144).

Згідно листа, за підписом мешканців с. Калашники Козельщинського району Полтавської області та довідкою від 04 квітня 2018 року за підписом в.о. старости ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 16-17), на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 проживала з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

З метою встановлення факту спільного проживання вказаних осіб, місцевим судом допитано свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, виходячи із позовних вимог ОСОБА_1 , встановленню підлягає факт спільного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю, а не факт спільного проживання за однією адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч вказаним вимогам, позивачем не надано достатніх доказів, які б дозволяли стверджувати, що ОСОБА_4 проживала з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Аналіз наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові компоненти: особи спільно проживали: ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки.

Свідки, допитані місцевим судом, вказували на проживання ОСОБА_4 у будинку подружжя ОСОБА_1 у різний період часу, проте не підтвердили ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків.

Свідками зазначено, що ОСОБА_4 була одинокою людиною та шукала притулку, що не узгоджується із позицією позивача про її сімейні відносини з його бабусею та дідусем.

Свідок ОСОБА_9 зазначила, що ОСОБА_4 проживала в одному селі із подружжям ОСОБА_1 . Вказувала, що їй відомо, що ОСОБА_4 ходила до будинку подружжя, проте який період вона в них була та з якою метою їй не відомо. Характер їх відносин їй також не відомий.

Свідок ОСОБА_11 зазначала, що ОСОБА_4 дружила з подружжям ОСОБА_1 , спочатку жила у них зимою, а потім почала жити постійно. Свідок зазначила, що Сороки прихистили ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_12 зазначив, що не може сказати точно з якого року подружжя ОСОБА_1 проживали разом з ОСОБА_4 . Факт проживання свідком підтверджено, проте скільки часу тривало таке проживання зазначити не зміг. Вказав, що подружжя ОСОБА_1 взяло ОСОБА_4 для догляду.

Свідок ОСОБА_10 підтверджує факт спільного проживання ОСОБА_4 з подружжям ОСОБА_1 , проте не вказує на характер їх взаємовідносин.

Свідок ОСОБА_7 зазначив, що бачила ОСОБА_4 у будинку ОСОБА_1 лише один раз. Свідок вказав, що ОСОБА_4 зловживала спиртними напоями, рахувалась як одинока людина.

Про те, що взаємовідносини ОСОБА_4 з подружжям ОСОБА_1 мали характер сімейних, вказав виключно один свідок ОСОБА_6 . За відсутності показань інших свідків, які б вказували на сімейні відносини вказаних осіб, показання ОСОБА_6 викликають сумнів, з огляду на родинні відносини з позивачем та можливу зацікавленість у результаті розгляду справи.

ОСОБА_6 вказавши, що ОСОБА_4 жила з подружжям ОСОБА_1 однією сім`єю, зазначила, що це слідує з того, що ОСОБА_4 пересувалася по будинку ОСОБА_1 вільно, де хотіла, їла за одним столом з подружжям та давала курям пити.

Аналіз таких показань даного свідка не вказує на наявність саме сімейних стосунків між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у розумінні ст. 3 СК України.

Місцевий суд у рішенні не навів, якими доказами підтверджено, що в указаний період подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мали спільний бюджет та з яких складових він складався, вели спільне господарство, були пов`язані виконанням взаємних прав і обов`язків та спільним побутом, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні сім`ї.

За таких обставин, відсутні підстави вважати доведеним факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з ОСОБА_4 в період з січня 1998 року по 25 жовтня 2003 року.

Проживання Прокопович у будинку подружжя ОСОБА_1 , які їй надали притулок, без створення сім`ї у розумінні ст. 3 СК України, не породжує права на спадкування, передбачене ст. 1264 ЦК України.

Інші позовні вимоги щодо спадкування майна ОСОБА_4 є похідними від вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, а тому також не підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, місцевим судом ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, ним має бути відшкодовано судові витрати, понесені прокуратурою Полтавської області у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 2, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області задовольнити.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Полтавської області судові витрати у розмірі 6 104,70 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль