Єдиний унікальний номер 741/935/18
Провадження № 2/741/119/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 25 січня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 його дружина - ОСОБА_2 подарувала йому земельну ділянку розміром 0,15 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства і розташована в АДРЕСА_1. На підставі договору дарування, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3, на його (позивача) ім'я було виготовлено та 27 лютого 2004 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2. У 2018 році він (позивач) з'ясував, що зазначений державний акт виготовлений з помилками, а саме місце розташування та цільове призначення земельної ділянки вказано не правильно.

ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2.

У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи провести без його участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Крім цього, представник відповідача просив суму сплаченого судового збору покласти за рахунок позивача у зв'язку із тим, що міська рада не вчиняла жодних дій, які б порушували права позивача.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування земельної ділянки серії ВВА № 398605, який був посвідчений приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_3, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв в дар земельну ділянку розміром 0,15 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташована в АДРЕСА_1, та належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Носівською міською радою Чернігівської області 10 жовтня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землюка № 1039, що підтверджується його копією (а.с. 6).

З матеріалів справи (а.с. 7) вбачається, що 27 лютого 2004 року на підставі зазначеного договору дарування на ім'я ОСОБА_1 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2.

У судовому засіданні встановлено, що у державному акті НОМЕР_2 допущені помилки у зазначенні місця розташування та цільового призначення земельної ділянки, а саме:

- місце розташування земельної ділянки зазначено «вул. Тракторна, 18, м. Носівка Носівського району Чернігівської області» замість правильного «вул. Голубенька, 28, м. Носівка Носівського району Чернігівської області»;

- цільове призначення земельної ділянки зазначено «ведення особистого селянського господарства» замість правильного «обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства».

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст. 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Унаслідок видачі ОСОБА_1 державного акта із помилковим зазначенням відомостей щодо місця розташування та цільового призначення земельної ділянки, позивач позбавлений у повній мірі реалізовувати свої права, як власника нерухомого майна.

Верховний Суд України за наслідками розгляду касаційних скарг у аналогічних справах № 6-103цс12 та № 6-46цс14 прийшов до висновків, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинні враховувати суди, про те, що визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце уразі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Крім цього, суд зауважує, що іншим шляхом, аніж через судову процедуру, позивач не в змозі в даному випадку захистити свої права.

Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 порушує права позивача щодо володіння, користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою, а тому він підлягає визнанню недійсним.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1).

Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на його користь з відповідача.

Доводи представника відповідача про те, що Носівська міська рада Чернігівської області не вчиняла жодних дій, які б порушували права позивача, є надуманими, необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст. 16 ЦК України, ст.ст. 125, 152, 155 ЗК України, ст.ст. 141, 142, 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, - задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданий 27 лютого 2004 року ОСОБА_1 на підставі договору Носівської районної державної контори ВВА № 398605 від ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 209.

Стягнути з Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, 20, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, сплачений в філії - Чернiгiвське обласне управління акціонерного товариства «Ощадний банк» судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. відповідно до квитанції № 89 від 4 липня 2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв