Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2322/18
Провадження № 2/480/353/19
Рішення

Іменем України

(заочне)

04 грудня 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

АТ АКЦЕНТ-БАНК (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 44030,76 грн., з яких: 16475,04 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 20,37 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7220,22 заборгованість по комісії за користування кредитом; 17742,24 - заборгованість за пенею за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 2072,89 грн. штраф (процентна складова), у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами 17.02.2016 року кредитного договору № ABH0R також про стягнення судових витрат у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 17.02.2016 року між АТ АКЦЕНТ-БАНК, яке є правонаступником прав та обов`язків ПАТ АКЦЕНТ-БАНК укладено кредитний договір № ABH0R, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 17191,15 грн., зі сплатою процентів за користування ним у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, пені, комісії та штраф, що складає 44030,76 грн.

У судове засідання представник позивача, належним чином повідомленого про судове засідання, не з`явився, з поданого до суду клопотання вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин; відзив не подала.

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16 - учасник справи, що повідомлявся за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, ухилявся від отримання судової повістки, тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

17 лютого 2016 року між сторонами укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 17191,15 грн., зі сплатою процентів за користування ним у розмірі 0,12 % річних, шляхом підписання заяви позичальника № ABH0R. Строк кредиту 24 місяці, з 17 лютого 2016 року по 16 лютого 2018 року включно.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до умов якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем кредитно-заставний договір, а також те, що йому надано повну інформацію про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

При цьому, свої зобов`язання за кредитно-заставним договором в частині погашення основної заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, відповідач належним чином не виконує.

Неналежним виконанням зобов`язань за договором відповідач порушує умови договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Також, згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 1 та 2 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № ABH0R від 17.02.2016 станом на 09.09.2018 у відповідача існує заборгованість перед позивачем у розмірі 44030,76 грн., з яких: 16475,04 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 20,37 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7220,22 заборгованість по комісії за користування кредитом; 17742,24 - заборгованість за пенею за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 2072,89 грн. штраф (процентна складова).

Разом з цим, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, а саме - пунктами 2.7.4.5.1., 2.7.4.5.2. (а. с. 12) передбачено застосування пені як виду цивільно - правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 2.7.4.5.3., 2.7.4.5.4. Умов спірного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, передбачена сплата штрафів як виду цивільно - правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування (а. с. 12).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6 - 2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6 - 1374цс17.

За таких обставин вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, і з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитом, лише в частині стягнення основого боргу, що складає 16475 грн. 04 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом, що складає 20 грн. 37 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом, що складає 7220 грн. 22 коп.; заборгованості за пенею, що складає 17742 грн. 24 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1659 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264, 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь АТ АКЦЕНТ-БАНК (; МФО 307770; рах. № НОМЕР_2 ; місцезнаходження 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11) заборгованість за кредитним договором № ABH0R від 17 лютого 2016 року у сумі 41457 грн. 87 коп., з яких: 16475,04 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 20,37 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7220,22 заборгованість по комісії за користування кредитом; 17742,24 - заборгованість за пенею за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь АТ АКЦЕНТ-БАНК (; МФО 307770; рах. № НОМЕР_3 ; місцезнаходження 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11) судовий збір у розмірі 1659 грн. 80 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М. М. Войнарівський