Провадження № 2/643/2072/19
06.09.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Мельникової І.Д.,
за участю секретаря - Петрової О.С.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -
В обгрунтування позову посилається на те, що 04 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_2 власноручно склав на ім`я ОСОБА_1 розписку, в якій зобов`язався повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі еквівалентному 1000 доларів США у строк до 16.09.2018 року. 08 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_2 власноручно склав на ім`я ОСОБА_1 розписку, в якій зобов`язався повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 400 доларів США у строк до 15.09.2018 року. Кошти, частину з яких відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний повернути позивачу ОСОБА_1 , були отримані відповідачем напередодні шляхом їх перерахування позивачем 02.06.2018 року у сумі 35 175,88 грн. та 02.07.2018 року у сумі 25 000 грн. на картковий рахунок відповідача.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 04 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_2 власноручно склав на ім`я ОСОБА_1 розписку, в якій зобов`язався повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі еквівалентному 1000 доларів США у строк до 16.09.2018 року.
08 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_2 власноручно склав на ім`я ОСОБА_1 розписку, в якій зобов`язався повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 400 доларів США у строк до 15.09.2018 року.
Однак, до теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернув.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Крім того, як вбачається з розписки сума боргу визначена у доларах США.
Відповідно до ст.192 ЦК України Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
У п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судові рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Станом на 02.07.2018 року курс національної валюти відносно дол.США, відповідно до офіційного сайту Національного банку України, становить 100 дол.США - 2632,7494 грн.
Таким чином, відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний повернути позивачу ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 04.09.2018 року грошовий еквівалент 1000 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 02.072018 року у розмірі 26 327,49 грн., а за договором позики від 08.09.2018 року - 400 доларів США.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку.
Згідно наданого позивачем розрахунку відсотків за користування грошовими коштами відповідач зобов`язаний сплатити позивачу відсотки за договором позики від 04.09.2018 станом на 10.12.2018-1090,60 грн.; за договором позики від 08.09.2018 станом на 10.12.2018-16,76 дол. США.
На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та тикими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя І.Д. Мельникова