ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м.Суми

Справа №573/2354/18

Номер провадження 22-ц/816/5274/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Орлова І. В.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_2 ,

відповідачі Куянівська сільська рада Білопільського району Сумської області, Служба з державної реєстрації прав Білопільської міської ради Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Мазурову Катерину Дмитрівну,

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 08 жовтня 2019 року, ухваленого у складі судді Свиргуненко Ю.М., в приміщенні Білопільського районного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, Служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради Сумської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко Оксана Іванівна, Комунальне підприємство «Куянівське торгово-комунальне підприємство», про визнання права власності на земельну ділянку (пай) та скасування державної реєстрації права власності та іншого речового права на нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 померла. 10 вересня 2019 року ОСОБА_2 замінено її правонаступником ОСОБА_1 (а.с. 113-114).

Позовна заява обґрунтована тим, що після смерті рідного брата ОСОБА_2 ОСОБА_3 у 2001 році відкрилась спадщина на все належне майно останнього, зокрема, йому на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії СМ №0274444, належала земельна ділянка загальною площею 4,42 умовних кадастрових гектарів на території Куянівської сільради та АТ «Бурякорадгосп Куянівський» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 11 серпня 2017 року встановив факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після рідного брата. Під час оформлення спадщини, їй стало відомо, що Білопільський районний суд Сумської області рішенням від 25 лютого 2010 року визнав спадщину ОСОБА_3 відумерлою, а вказана земельна ділянка передана у власність територіальної громади Куянівської сільради, на земельну ділянку розроблена технічна документація із землеустрою та присвоєно кадастровий номер :03:002:0490.

Вказує, що Апеляційний суд Сумської області ухвалою від 14 грудня 2017 року скасував рішення Білопільського районного суду Сумської області від 25 лютого 2010 року, яким спадщину визнано відумерлою. Також ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13 грудня 2017 року скасовано рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 серпня 2017 року про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті її рідного брата ОСОБА_3 .

Зазначає, що 29 жовтня 2018 року представник позивача адвокат Мазурова К.Д. звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 , але їй було відмовлено, оскільки на спірну земельну ділянку зареєстровано право власності Куянівської сільської ради та передане у постійне користування КП «Куянівське торгово-комунальне підприємство».

Посилаючись на вказані обставини та уточнивши позовні вимоги, просить скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 4,2597 га, кадастровий номер :03:002:0490, скасувати реєстрацію права постійного користування спірною земельною ділянкою, визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_3 .

Білопільський районний суд Сумської області рішенням від 08 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , через представника адвоката Мазурову К.Д. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

У доводах апеляційної скарги вказує, що при зверненні ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою видати свідоцтво про право на спадщину за законом, нотаріус завів спадкову справу, однак відмовив через відсутність необхідних документів, а не через відсутність у ОСОБА_2 права на спадкування. Також зазначає, що суд першої інстанції не навів мотивів відмови у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності Куянівської сільської ради на спірну земельну ділянку та права постійного користування КП «Куянівське торгово-комунальне підприємство» спірною ділянкою.

У відзиві на апеляційну скаргу Куянівський сільський голова просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає про безпідставність викладених в апеляційній скарзі доводів позивача, оскільки остання не здійснила необхідних дій для прийняття спадщини за законом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Мазурову К.Д., яка підтримала апеляційну скаргу, представника Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області Даценка А.М., який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_3 (а.с. 9-11).

За заявою прокурора Білопільський районний суд Сумської області рішенням від 25 лютого 2010 року визнав спадщину ОСОБА_3 , а саме земельну частку (пай) площею4,42 га відумерлою (а. с. 12).

Апеляційний суд Сумської області ухвалою від 14 грудня 2017 року скасував вказане рішення Білопільського районного суду Сумської області, заяву прокурора про визнання спадщини відумерлою залишив без розгляду та роз`яснив заявнику право на звернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах (а.с. 13-14).

Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 11 серпня 2017 року встановив факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 (а.с. 15).

Апеляційний суд Сумської області ухвалою від 13 грудня 2017 року скасував вищевказане рішення суду, залишив заяву ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини без розгляду та роз`яснив право на звернення до суду в порядку позовного провадження (а.с. 16-17).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником земельної ділянки, кадастровий номер :03:002:0490, площею 4,2597 га, на підставі рішення суду про визнання спадщини відумерлою, є Куянівська сільська рада, яка передала право постійного користування вказаною земельною ділянкою КП «Куянівське торгово-комунальне підприємство» (а. с. 19).

27 вересня 2017 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко О.І. (далі - нотаріус) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 (а. с. 37).

29 жовтня 2018 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1603 нотаріус відмовив у видачі представнику ОСОБА_2 адвокату Мазуровій К.Д. свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 20).

Згідно звіту про експертно-грошову оцінку спірної земельної ділянки, її ринкова вартість складає 53 563 грн (а.с.21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а. с. 151).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 (а. с. 111).

07 серпня 2018 року приватному нотаріусу Сумського міського нотаріального округу Каблучко О.М. надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 шляхом сумісного проживання з померлою на день смерті (а.с. 149 на зв.).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 входила до кола спадкоємців другої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , однак у встановленому законом порядку спадщину не прийняла; спадкова справа заведена на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване; з позовними вимогами про встановлення факту прийняття спадщини чи продовження строку для її прийняття ОСОБА_2 не зверталася, отже права на спадщину не набула.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України.

З огляду на викладене та з урахуванням заявлених у цій справі позовних вимог спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 регулюються нормами ЦК УРСР.

Відповідно до частини першої статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги за законом були в рівних частках діти, дружина і батьки померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликалися до спадкування, успадковували в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст. 530 ЦК УРСР 1963 року).

Згідно статті 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За правилами ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та (або) подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Згідно статті 553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тоді як ОСОБА_2 лише у 2017 році почала вчиняти дії з метою отримати спадщину після померлого брата. Після скасування рішення суду першої інстанції за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини останній було роз`яснено право звернутися з аналогічною вимогою в порядку позовного провадження, оскільки вбачався спір про право між заявником та Куянівською сільською радою Білопільського району, однак ОСОБА_2 не скористалася цим правом.

Отже, з огляду на вищевикладені положення ЦК УРСР, остання не набула права на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Також суд першої інстанції правильно зазначив, що нотаріус відкрив спадкову справу за заявою ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 за рішенням суду, яке в подальшому ухвалою Апеляційного суду Сумської області було скасоване, тобто підстава, на якій було відкрито спадкову справу відпала.

З огляду на викладене, безпідставними є доводи апеляційної скарги, що наявність відкритої спадкової справи є підставою для визнання спадщини прийнятою.

Суд першої інстанції також правильно відмовив у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності та іншого речового права з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій статті 4 цього Кодексу вказано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України установлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, у силу наведених норм процесуального права суд захищає виключно порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси особи.

Оскільки встановлено, що позивач не набула права на спадщину після смерті ОСОБА_3 , то порушення її прав щодо спірного майна не вбачається у зв`язку з чим позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності Куянівської сільради на спірну земельну ділянку та права постійного користування спірною земельною ділянкою задоволенню не підлягають.

До того ж, особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів на нерухоме майно передбачено статтею 31-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З огляду на викладене суди не скасовують реєстрацію, а внесення змін у Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обтяжень відбувається на підставі рішень судів.

Так, реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Мазурова Катерину Дмитрівну, залишити без задоволення.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 08 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : О.І. Собина

І.В. Орлов