ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 661/3910/17

Номер провадження: 22-ц/819/133/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Бойко М.Є. від 29 травня 2018 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_5 про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.05.2016 року між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») та ОСОБА_6 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «ВАЗ 2103», державний номер НОМЕР_1.

В період дії вказаного договору, 22.02.2017 року ОСОБА_5, керуючи забезпеченим транспортним засобом, не дотримався безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «FAW V5», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Новокаховського міського суду Херсонської області від 08.06.2017 дорожньо-транспортна пригода сталася у зв'язку з порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України.

Потерпілий ОСОБА_7 внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату відшкодування за полісом № АЕ/8115630. На підставі страхового акту № ОЦ/123/450/17/0127 від 08.08.2017 року позивач виплатив власнику автомобіля марки «FAW V5», державний номер НОМЕР_2 страхове відшкодування в сумі 90 000 грн.

З посиланням на те, що ОСОБА_5 порушив умови договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо письмового повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду не пізніше трьох робочих днів, позивач просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу в сумі 90 000 грн. та сплачений судовий збір.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 травня 2018 року в задоволенні позову ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_5 про відшкодування збитків в порядку регресу - відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Бордун В.О., яка діє в інтересах ОСОБА_5 просить не брати до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі та залишити рішення суду без змін.

В ході апеляційного розгляду представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Самойленко П.М. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити. При цьому звертає увагу суду на те, що законом визначено неподання протягом трьох днів письмової заяви до страхової компанії, як підставу для регресних вимог без будь-яких умов. У разі наявних поважних причин, ці причини мають бути встановлені судом, однак суд першої інстанції таких причин не зазначив. Щодо вилучення всіх документів у ОСОБА_5 на місці пригоди та утримання їх у слідчому відділені до 06.03.2017 р., представник позивача має сумніви, що це є поважною причиною неподання письмової заяви до страхової компанії.

Вважає неналежними подані стороною відповідача в ході апеляційного розгляду письмові докази подачі заяви ОСОБА_5 до страхової компанії, оскільки не були подані до суду першої інстанції, не містять відмітки про реєстрацію страховою компанією та подані з порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства. Самойленко П.М. підтвердив факт спілкування із особою на ім'я ОСОБА_10, який дзвонив з номера телефона НОМЕР_3 та повідомив, що приймав від ОСОБА_5 письмову заяву на адресу страхової компанії. При цьому представник позивача звертає увагу суду на те, що йому невідомі підстави зазначення цього номера телефону на страховому полісі відповідача та повноваження вказаної особи приймати заяви і вчиняти дії в інтересах страхової компанії.

Відповідач ОСОБА_5 та адвокат Бордун В.О., яка діє в його інтересах апеляційну скаргу не визнали, просять її залишити без задоволення. При цьому просять взяти до уваги, що в матеріалах є належно оформлена довідка слідчих органів про те, що всі документи, в тому числі і страховий поліс, вилучені у ОСОБА_5 на місці ДТП та повернуті останньому лише 06 березня 2017 року, отже є поважна причина неподання відповідачем саме протягом трьох днів письмової заяви. В цей же день (06.03.2017) відповідач повідомив страхову компанію про страховий випадок по телефону гарячої лінії, відповів на всі запитання, повідомив всі обставини та контакти. Окрім того, в ході апеляційного розгляду отримані та надані суду докази, що протягом трьох днів після отримання документів від слідчих органів - 09.03.2017 року ОСОБА_5 подавав заяву представнику страхової компанії ОСОБА_10, номер телефона якого зазначено на страховому полісі відповідача, як контактний телефон страхової компанії (НОМЕР_3). Раніше про це сторона відповідача не повідомляла суд, оскільки не мала письмових доказів та абонент за вказаним у страховому полісі номером телефона особи, яка прийняла 09.03.2017 року документи від ОСОБА_5 тривалий час не відповідав на дзвінки.

Також просять взяти до уваги, що підстав для регресних вимог немає, оскільки ніяких зайвих виплат страхова компанія не вчиняла, знала про страховий випадок, мала можливість встановити дійсні обставини страхового випадку. Просять рішення суду залишити без змін, оскільки підстав для задоволення регресних вимог немає.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1. ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до підпункту 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Підпунктом «ґ» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 цього Закону передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону (невжиття заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди).

Судом правильно встановлено, що згідно полісу № АЕ/8115630, 23.05.2016 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_6 укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «ВАЗ 2103», державний номер НОМЕР_1. В полісі міститься інформація про страховика: ОД ГРУ ЧАО «УПСК» м. Херсон, номери телефонів: НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 (а.с. 9).

22.02.2017 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2103», державний номер НОМЕР_1 з саморобним причепом державний номер «НОМЕР_6» під керуванням ОСОБА_5 та автомобілем марки «FAW V5», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажирка останнього отримала тілесні ушкодження.

24.02.2017 року потерпілий ОСОБА_7, як водій-учасник ДТП подав страховій компанії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 11-12).

Згідно акту огляду колісного транспортного засобу від 06.04.2017 р. пошкоджений транспортний засіб оглянутий за участю ОСОБА_7, згідно акту від 05.04.2017 року огляд проводився експертом ОСОБА_12 (а.с. 15, 37-38).

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 08.06.2017 року справу про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності після закриття 24.02.2017 року відносно нього кримінального провадження в зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. У скоєні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП ОСОБА_5 свою вину визнав. Встановлено, що ОСОБА_5, виходячи з умов дорожнього руху та дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, безпечного інтервалу та виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_7 (а.с. 10).

Відповідно до висновку № 13/06-17 експертного автотоварознавчого дослідження №ВХ4880ВТ-7 від 14.06.2017 вартість матеріального збитку автомобіля FAW V5, державний номер НОМЕР_2 на дату проведення автотоварознавчого дослідження - 128 019,71 грн (а.с. 24-30).

26.06.2017 року ОСОБА_7 звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування, згідно якої просив виплатити суму страхового відшкодування на його рахунок в Приват Банку, що підтверджується копією заяви (а.с. 13).

Страховим актом № ОЦВ/123/450/17/0127 та протоколом узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 08.08.2017 року затверджено перерахування на рахунок ОСОБА_7 страхового відшкодування в сумі 90 000 грн (а.с. 47, 48).

З наведеного вбачається, що факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами та не оспорений сторонами в передбаченому законом порядку, позивач був повідомлений про дорожньо-транспортну пригоду одним із учасників ДТП в триденний строк з дня її настання. В результаті визнання ДТП страховим випадком, страхова компанія сплатила страхове відшкодування в межах умов договору.

Таким чином, відсутність письмового повідомлення саме відповідачем про ДТП не позбавила позивача можливості перевірити обставини ДТП, встановити та виплатити страхове відшкодування в межах обумовленого договором страхування ліміту.

Здійснення безпідставних (необґрунтованих) виплат, що не охоплені умовами договору страхування не вбачається. Виплата додаткових сум, не передбачених договором, заподіяння позивачу шкоди не доведено, а судом не встановлено.

Сам по собі факт неповідомлення відповідачем позивача про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення про стягнення суми в порядку регресу, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284 цс 15, постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 522/24655/16-ц, від 03.05.2018 у справі 210/3852/15-ц, від 27.06.2018 року у справі № 755/82/18.

Обов'язок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховика встановлений підпунктом 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Необґрунтована виплата страхового відшкодування має місце у разі, коли страховика не було повідомлено про страховий випадок жодним з учасників дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, що визначено зазначеними вище правовими позиціями.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається наявність поважних причин неподання ОСОБА_5 письмового повідомлення страховій компанії про страховий випадок в зв'язку з вилученням в ході огляду місця події 22.02.2017 року слідчим відділом Новокаховського відділу поліції водійського посвідчення, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також страхового полісу, які перебували у слідчому відділенні Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області по 06.03.2017 року (а.с.124).

В ході апеляційного розгляду встановлено та сторонами не оспорюється, що ОСОБА_5 06.03.2017 року після отримання документів зі слідчого відділу телефоном на гарячу лінію повідомив про страховий випадок, що підтверджується аудіозаписом розмови, наданим апеляційному суду представником страхової компанії та листом УПСК про реєстрацію усного повідомлення відповідача про ДТП (а.с. 287,306,307,317).

В ході апеляційного розгляду стороною відповідача подано копію письмового повідомлення ОСОБА_5 про страховий випадок (а.с.329-331), який судова колегія не може прийняти до уваги як належний та допустимий доказ виконання відповідачем обов'язку, передбаченого договором та законом письмово повідомити страхову компанію, оскільки вказані копії належно не оформлені та не містять відомостей про джерело походження.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що в страховому полісі зазначено контактні телефони страхової компанії, серед яких зазначено НОМЕР_3 (а.с.9).

В ході апеляційного розгляду представник позивача Самойленко П.М. підтвердив той факт, що до нього телефонувала невідома особа (ОСОБА_10) з телефона НОМЕР_3 та повідомила про прийняття свого часу від ОСОБА_5 письмової заяви на адресу УПСК про страховий випадок.

За таких обставин, беручи до уваги, що хоча повноваження вказаної особи на вчинення дій по прийняттю письмової заяви від відповідача матеріали справи не містять, разом з тим, судова колегія дійшла висновку про те, що ОСОБА_5, подаючи письмову заяву особі, чиї контактні телефони зазначені у страховому полісі, як повноважного представника страхової компанії, вважав свої зобов'язання виконаними належним чином.

Окрім того, підставою заявленого позову страхова компанія зазначила невиконання ОСОБА_5 обов'язку подати письмову заяву саме протягом трьох робочих днів, а з цього приводу є належні докази поважності причин невиконання обов'язку у зазначений строк.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову про відшкодування збитків в порядку регресу з підстав, наведених вище.

Посилання представника страхової компанії на відсутність будь-яких повідомлень ОСОБА_5 про страховий випадок спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Доводи скаржника щодо відсутності поважних причин неподання письмової заяви відповідачем саме протягом трьох днів робочих днів не приймаються до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається належним чином оформлена довідка слідчих органів про вилучення всіх документів ОСОБА_5 та утримання їх до 06.03.2017 року. Отже, три дні після ДТП останній не мав можливості виконати вимоги закону, що вказує на об'єктивні перешкоди та наявність поважних причин невиконання вимог договору страхування та вимог закону, на підставі якого позивач звернувся із даним позовом.

Посилання в ході апеляційного розгляду представника позивача на те, що, на його думку, ОСОБА_5 керував технічно несправним автомобілем, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди засновано на припущеннях та не є підставою заявленого позову.

З огляду на викладене, враховуючи, що спір вирішено судом першої інстанції правильно, порушень норм матеріального та процесуального права, які б потягли зміну або скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», - залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 травня 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 29 січня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова