____ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи 661/2735/19

номер провадження 22-ц/819/1573/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Давиденко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 липня 2019 року ухваленого у складі судді Матвєєвої Н.В. в приміщені цього ж суду у справі 661/2735/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що відповідно до укладеного шляхом підписання відповідачкою анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, договору №б/н від 15.04.2008 року, остання отримала кредит у розмірі 1200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Своїм підписом у заяві відповідачка підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 30.04.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 50438 грн 02 коп., з яких: 1160,59 грн заборгованість за тілом кредиту, 45137,52 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 1500.00 грн заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн штраф (фіксована частина); 2389,91 грн штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором від 15.04.2008 року.

Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 липня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 15.04.2008 року у розмірі 1160.00 грн, судовий збір в розмірі 44,20 грн, а всього в сумі 1204,79 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» О.Л.Крилова, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржуване судове рішення в частині відмови у стягненні заборгованості з процентів, пені та штрафів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в цій частині в повному обсязі.

Аргументи скарги зводяться до того, що відповідачка висловила згоду про оформлення договору, отримання кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду" та особистим підписом засвідчила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також Тарифами банку, які були надані їй у письмовому вигляді складає між банком та відповідачем договір. У заяві позичальника зазначено про початкову суму кредитного ліміту 500 грн; валюту кредиту; базову відсоткову ставку за користування кредитом 3%; тип кредитної картки «Універсальна», дата відкриття рахунку та номер кредитної картки, а тому у суду першої інстанції не було підстав відмовляти у задоволенні решти позовних вимог за їх безпідставністю.

В судовому засіданні апеляційного суду уповноважений представник банку, Логвіновська А.А. доводи викладені в апеляційній скарзі підтримала, просила скаргу задовольнити. На підтвердження доводів апеляційної скарги надала суду апеляційної інстанції довідку про строк дії картки виданої ОСОБА_1 та виписку по особовому рахунку позичальника.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, хоча неодноразово повідомлялася судом про дату, час і місце розгляду справи через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи ( п.11 ст.128 ЦПК України).

За таких обставин, керуючись положеннями ч.2 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає, що неявка відповідача належним чином повідомленої про дату, час і місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 15.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», який в подальшому змінив організаційно-правову форму на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 1200.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті: http://privatbank.ua/terms/pages/70/ становить договір про надання банківських послуг.

До позову банк додав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду", яка підписана ОСОБА_1 , а також Умови і правила надання банківських послуг.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 30.04.2019 року становить 50438,02 грн, з яких:

заборгованість за кредитом - 1160,59 грн, за процентами - 45137,52 грн, за комісією - 1500,00 грн, штрафом (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн, штрафом (процентна складова) в розмірі 2389,91 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався положеннями ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом яких, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час та виходив з того, що відповідачка в добровільному порядку не повернула позивачу фактично отримані та використанні кредитні кошти в розмірі 1169,59 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості по пені та комісії, штрафу (процентної та фіксованої частин), суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пеня, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Проте з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитися не можна.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 підписуючи 15.04.2008 року заяву на видачу кредиту підписала в той же день довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду".

Із вказаної довідки вбачається, що сторони погодили, базову відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 3% на місць (36% річних), умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання (а.с.10).

Позивач звертаючись до суду та пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг) стягнути заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по пені та комісії і штрафів за несвоєчасну сплату кредиту, обгрунтовуючи свою вимогу в цій частині, зокрема, і Тарифами банку, які наявні в матеріалах справи та підписані ОСОБА_1 , та не спростовані останньою.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги надану представником банку під час апеляційного розгляду справи довідку про строк дії кредитної картки виданої ОСОБА_1 , з якої вбачається, що картка діє до 07/2016 року.

Відтак, у межах строку кредитування до липня 2016 року відповідач мала, зокрема, сплачувати проценти за користування кредитом на умовах, визначених сторонами, тобто у розмірі базової процентної ставки - 3% на місяць, чи то 36 % річних.

У постанові від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що банк має право на стягнення суми заборгованості за процентами, нарахованих станом на 31.07.2016 року в розмірі 944,43 грн, враховуючи, що базова відсоткова ставка, яка узгоджена сторонами кредитного договору становить 3% на місяць (36% річних) нарахованих на залишок заборгованості за кредитом - 1160 грн 59 коп.(виходячи із розрахунку 360 днів).

Після спливу строку дії картки права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, однак такі вимоги позивачем не були заявлені.

Суд першої інстанції вирішуючи спір з достатньою повнотою не перевірив доводів позивача щодо заявлених вимог, не звернув уваги на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду", яка передбачає умови та розмір процентної ставки за користування кредитом, умови встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, не з`ясував строк дії кредитного договору та як наслідок дійшов помилкового висновку про те, що сторони не обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

За викладених обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом нарахованих станом на 31.07.2016 рік визнати законним та необґрунтованим не можна, а тому в зазначеній частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення цих вимог, а саме стягнення суми заборгованості по процентам в розмірі 944,43 грн.

Враховуючи, що заборгованість за пенею та комісією і штрафами нарахована поза строком дії картки, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

За змістом п.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення кредитної заборгованості в сумі 50438,02 грн, із яких судом задоволено 2105 грн 02 коп., що становить 4% суми позову.

За подання позову позивач сплатив 1921,00 грн судового збору, за подання апеляційної скарги 2881,50 грн, всього 4802,20 грн, а 4% від цієї суми становить 192,09 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки предметом апеляційного перегляду в цій справі є рішення суду щодо відмови у задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами, пенею, комісією та штрафами, суд апеляційної інстанції в іншій частині судове рішення не переглядає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376 ЦПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 липня 2019 року в частині відмови в задоволені вимог щодо стягнення процентів за користування кредитом скасувати, позов в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за процентами за користування кредитом нараховані станом на 31.07.2016 рік в розмірі 944 грн 43 коп.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 липня 2019 року в частині визначення судом судового збору та загальної суми до стягнення змінити, зазначивши загальну суму заборгованості за кредитом в розмірі 2105 грн 02 коп., судовий збір змінити з 44,20 грн до 192,00 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: В.В. Бугрик

Г.В. Семиженко

Повне судове рішення складено 10 грудня 2019 року

Головуючий Л.В. Базіль