Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3965/19
Провадження №: 2/332/1815/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді: Марченко Н.В.
при секретарі: Фурдак В.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від відповідача не надходило. У зв`язку з чим, суд відповідно до положень ст. 178 ч.8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Згідно з п.1.1 договору позикодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування позикою.
Видача кредиту відповідачу підтверджується Специфікацією, яка є невід`ємною частиною договору (а.с.7).
Відповідно до п. 5.3 договору у випадку прострочення терміну платежу зі сплати заборгованості більше ніж на 3 календарні дні, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 200 гривень.
09.09.2019 року позивач направляв на адресу відповідача, лист щодо сплати заборгованості в добровільному порядку та можливості вирішити це питання на лояльних для відповідача умовах (а.с.11). Проте, жодних дій, щодо сплати заборгованості, відповідачем вжито не було.
Відповідно п. 1.1.3. Договору, нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою, з дня надання позики Позичальнику за весь час користування коштами за виключенням дня повернення позики.
Відповідно п. 4.1 Договору, позичальник зобов`язується повністю повернути Позикодавцю суму отриманої позики та виконати всі інші зобов`язання, встановлені договором, не пізніше строку вказаного Специфікації.
Строк дії Договору, відповідно до п. 2.1, встановлюється до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
Отже, Позикодавець свої зобов`язання згідно з умовами Договору виконав, надавши Позичальнику кредитні кошти, та Позичальник взяті на себе зобов`язання виконувала з істотними порушеннями Договору, що призвело до виникнення заборгованості.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становить умови (пункти), визначні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Мікрофінанс» законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Н.В.Марченко