КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Чередніченко Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року,

встановив:

у червні 2017 року позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. 26 вересня 2019 року представник позивачів ОСОБА_4 подав до суду заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року позовну заяву було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що до початку розгляду справи по суті від представника позивачів надійшла відповідна заява. Однак, з таким висновм суду колегія суддів погодитись не може, оскільки він зроблений із порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулись до суду з даним позовом у червні 2017 року. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 26 червня 2017 року у справі було відкрито провадження та призначено її розгляд на 02 листопада 2017 року.

02 листопада 2017 року розгляд справи було відкладено на 12 квітня 2018 року у зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_2 та відповідача на 12 квітня 2018 року (а.с.38-40).

15 травня 2018 року було проведено повторний автоматизований розподіл справи (а.с. 64).

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 19 листопада 2018 року було ухвалено закінчити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду на 06 лютого 2019 року (а.с.90-92).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 217 ЦПК України розгляд справи по суті розпочинається з оголошенням головуючим судового засідання відкритим.

Матеріали справи свідчать про те, що розгляд даної справи по суті в розумінні ч. 3 ст. 217 ЦПК України розпочався 06 лютого 2019 року, про свідчить протокол судового засідання (а.с. 96-98).

Також із матеріалів справи вбачається, що розгляд справи по суті неодноразово відкладався судом, а заява про залишення позову без розгляду була подана 26 вересня 2019 року.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що розгляд справи по суті розпочато не було суперечить положенню ст. 217 ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано те, що ч. ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено право позивача на повернення сплаченого ним судового збору у випадку залишення позовної заяви без розгляду.

У поданій представником позивачів ОСОБА_4 заяві про залишення позову без розгляду він також просив суд повернути судовий збір, сплачений позивачами при зверненні до суду з позовом. однак вказане питання судом першої інстанції вирішене не було.

Залишення позовної заяви без розгляду за заявою позивачів після початку розгляду справи по суті може призвести до безпідставного отримання ними коштів із державного бюджету шляхом повернення сплаченого судового збору.

Позивачі не позбавлені можливості скористатись своїм правом, визначеним у п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України та звернутись до суду із заявою про відмову від позовних вимог.

Частиною 1 ст. 379 ЦПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, ухвала суду про залишення позову без розгляду була постановлення із порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді