ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року

Справа № 641/193/13-ц (категорія: договірні)

Провадження № 22-ц/818/162/19

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 березня 2015 року (суддя - Колодяжний І.М.)

у цивільній справі (№ 641/193/13-ц) за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_2

про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

15.01.2013 року ПАТ « ПУМБ» звернулось до суду та просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №5876031 від 21.11.2007 року та додатковими угодами до нього №8405157 від 30.11.2009 року,№ 13482258 від 27.12.2011 року у розмірі 35902,77 дол. США та 27 965,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «ПУМБ» зазначало, що між сторонами укладено кредитний договір та додаткові угоди, відповідно до яких ПАТ « ПУМБ» надало кредит ОСОБА_2 у розмірі 69 924,00 дол. США.

Відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості яка станом на 21.11.2012 року складає 35 902,77 дол. США та 27 965,67 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» задоволені

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 35 902,77 доларів США та пеню у розмірі 27965 грн. 67 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить рішення суду від 05.03.2015 року скасувати і відмовити у задоволені позову ПАТ «ПУМБ» у повному обсязі.

Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_2 вказує, що банк подав до суду позов котрий ґрунтується на спотворених відомостях, які не відповідають дійсності, що судом першої інстанції, не повного з'ясовано обставини, що мають значне значення для рішення.

Стверджує, що не було підстав для вимоги позивача за № 4880/120 від 13.02.2012 року про дострокове повернення всієї суми кредиту, доказом цього є додаткова угода № 13482258 від 27.12.2011 року до кредитного договору (а.с. 13) зі змісту якого вбачається внесення змін у графік повернення кредиту та сплати процентів. Вважає, що він сумлінно виконував вимоги банку по сплаті відсотків до 07.02.2012 року, що банк безпідставно вимагав достроково повернути кредит лише на підставі листа слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області А.Просняка із зазначенням невідповідності розміру його дійсних доходів тому розміру, який зазначено в довідках про його доходи на підприємствах «Укрпостач» ита «Харківське вугільне паливо», які він подав банку при оформленні кредиту.

Також, у лютому 2012 року ПАТ «ПУМБ» відмовлялось отримувати готівкові платежі по кредитному договору, вимагаючи одноразового погашення заборгованості всієї суми кредиту та процентів, що зробило фізично неможливим виконання вимог додаткової угоди до кредитного договору.

Крім того, впродовж 2013-2018 років ПАТ «ПУМБ» повинен був звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль Volkswagen Touareg, № кузова НОМЕР_2, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який спочатку забрали працівники СБУ і він знаходився в їх розпорядженні, а потім автомобіль йому повернули і він не заперечував проти звернення стягнення на автомобіль.

ПАТ «ПУМБ» подало заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що суд першої інтенції ухвалив вірне по суті рішення, оскільки дійсно 07.12.2011 року до ПАТ «ПУМБ» надійшов лист Управляння СБУ в Харківській області від 01.12.2011 року та надано інформацію щодо невідповідності довідок про доходи, наданих відповідачем для отримання кредиту, Крім того, у ОСОБА_2 вже існувала прострочена заборгованість. Таким чином, на підставі п.п. 3.5.7. (6) кредитного договору у ПАТ «ПУМБ» виникло право на вимогу дострокового повернення кредиту разом з процентами. Відповідно до викладеного та п.п. 3.5.7, 3.5.8 кредитного договору 14.02.2012 року ПАТ «ПУМБ» направило відповідачу вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, яка 17.02.2012 року була отримана ОСОБА_2

Починаючи з січня 2012 року відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання і щодо сплати процентів за користування кредитом.

Таким чином, сума нарахованих та несплачених процентів за кредитним договором користування кредитом станом на 21.11.2012 р. (включно) склала 3 386,10 доларів США.

Щодо зазначення Апелянтом про лист ПАТ «ПУМБ» від 08.12.11р. № 4138/116 щодо повідомлення банком слідчого відділу УСБУ про відсутність простроченої заборгованості станом на 08.12.2011 року, як на доказ спростування суми позову не повинна братись до уваги удом апеляційної інстанції з огляду на те, що ПАТ «ПУМБ» стягує заборгованість станом на 21.11.12 року, за наступними періодами: по процентам за період з 01.01.12 по 21.11.12р., по основному зобов'язанню за період з часу виходу на прострочку всієї суми кредиту з 9.03.12 по 21.11.12 р., по пені 08.02.12 по 21.11.12р.

Всі перелічені періоди стягнення зазначені Банком у поданому до позовної заяві розрахунку заборгованості та не спростовуються будь -якими квитанціями про здійснення платежів у рахунок погашення боргу в ці періоди.

Зазначення апелянта про укладення додаткової угоди № 13482258 від 27.12.11 року та виконання його вимог ОСОБА_4 не відповідає дійсним обставинам справи. Тому, що починаючи з 01.01.12 року виникла заборгованість за процентами та за основною сумою кредиту з 19.03.2012 року Будь-які - квитанції про сплату боргу за період з 01.01.12 по процентам та з 19.03.12р. по основній сумі, суду не надано.

Щодо зазначення про договір застави та стану залогового авто - ці данні не стосуються предмету спору про стягнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи той факт, що предмет залога до наступного часу знаходиться у ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи. Щодо обставин, викладених у відзиві представника банку, то просить не брати їх до уваги, а врахувати ту обставину, що він фізично не міг сплачувати грошові кошти банку за користування кредитом та виконувати інші зобов'язання, оскільки знаходився під вартою в СІЗО, а від його дружини ОСОБА_4, яка діяла за його довіреністю, працівники банку відмовлялися отримувати гроші.

Представник ПАТ «ПУМБ» проти доводів ОСОБА_2 заперечувала, вказуючи, що дійсно останній платіж від позичальника банк отримав 06.01.2012 року, дійсно отримували лист УСБУ, з якого вбачалося, що ОСОБА_5 при укладенні кредитного договору надав інформацію про свої легальні доходи, яка не відповідає дійсності. Разом з тим, підставою звернення до суду з позовом була та обставина, що ОСОБА_2 з січня 2012 року взагалі не виконує зобов'язання, не повертає кредитні кошти та не сплачує навіть відсотки за їх користування. Вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що працівники банку, начебто, відмовляли ОСОБА_4, в прийнятті від неї грошових коштів в порядку виконання зобов'язань ОСОБА_2 Жодного випадку відмови працівниками банку в отриманні грошових коштів за зобов'язаннями його клієнтів не було, оскільки це суперечить інтересам банку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Апелянтом не надано належних доказів, а матеріали справи таких не містять, які б спростовували висновку суду першої інстанції.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судовим розглядом встановлено, що 21.11.2007 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №5876031. Відповідно до умов вищевказаного договору позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 69 924,00 доларів США,а відповідач, в свою чергу зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити позивачу відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором.

Крім того, між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 укладено додаткові угоди до кредитного договору №8405157 від 30.11.2009 року та №13482258 від 27.12.2011 року.

07 грудня 2011 року до ПАТ «ПУМБ» надійшов лист Управління СБУ в Харківській області вих. № 70/6/3437 від 01.12.2011 року та надано інформацію щодо невідповідності довідок про доходи, наданих ОСОБА_2 для отримання кредиту.

Підпункт 3.5.7.(6) Кредитного договору передбачає, виявлення такими, що не відповідають дійсності, документів та/або інформації, що були надані Позичальником Банку з метою отримання кредиту за цим Кредитним договором є несприятливою подією, при настанні якої Банк набуває право вимагати від Позичальника дострокового повернення всього кредиту разом із розрахованими процентами.

14.02.2012 року ПАТ «ПУМБ» відповідно до п.п. 3.5.7, 3.5.8. Кредитного договору, направив ОСОБА_2 рекомендованим листом письмову Вимогу (Вих. № 4880/120 від 13.02.2012 р.) про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом. Зазначена вище Вимога 17.02.2012р. була отримана ОСОБА_2

Згідно зі ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Кредитні правовідносини між Банком та відповідачем за кредитним договором від 21.11.2007 року є дійсними, про бажання їх припинити в порядку встановленому законодавством чи договором не висловлювала жодна із сторін.

Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором матеріали справи не містять, та як вбачається з розрахунку заборгованості, наданим банком на час звернення до суду із позовною заявою, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в час звернення до суду, а саме станом 21.11.2012 року на утворилась заборгованість за по відсоткам за період з 01.01.2012 по 21.11.2012р. у сумі 3386,10 доларів США, по основному зобов'язанню за період з 19.03.12 по 21.11.12р. у сумі 32 516,67 доларів США, по пені з 08.02.12 по 21.11.12 р у розмірі 27695,67 грн.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Кредитного договору передбачає, виявлення такими, що не відповідають дійсності, документів та/або інформації, що були надані Позичальником Банку з метою отримання кредиту за цим Кредитним договором є несприятливою подією, при настанні якої.

Відповідно до пункту п.п. 3.5.7кредитного договору передбачено, що Банк набуває право вимагати від Позичальника дострокового повернення всього кредиту разом із розрахованими процентамиу разі затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом порівняно з умовами цього Договору на один календарний місяць.

Скориставшись своїм правом, передбаченим договором, банк змінив строк виконання зобов'язань за кредитним договором шляхом звернення у 2013 році до суду з позовом про дострокове стягнення з ОСОБА_2 кредиту та процентів за порушення умов договору.

ОСОБА_2 не надав суду апеляційної інстанції доказів сплати суми заборгованості, також не надано доказів на підтвердження посилання в апеляційній скарзі на те, що банк відмовлявся приймати готівкові платежі по кредитному договору.

Посилання ОСОБА_2 на те, що впродовж 2013-2018 років, зі згоди ОСОБА_2, ПАТ «ПУМБ», на виконання програми спрощення заборгованості, так і не здійснив заходи для звернення стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль Volkswagen Touareg, № кузова НОМЕР_2, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки звернення стягнення на предмет застави є правом позивача, а не обов'язком банку, крім того ОСОБА_6 не надано доказів того, що автомобіль було передано банку для погашення частини заборгованості за кредитним договором, оскільки як вбачається з наданої скаржником копії постанови старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_7 саме ОСОБА_2 визнано потерпілим у кримінальному провадженні порушеного за фактом підпалу невставленою особою автомобілю Volkswagen Touareg, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Розмір суми заборгованості ОСОБА_2 не оспорював.

Таким чином, проценти за користування кредитними коштами, які просить стягнути позивач з відповідача за даним позовом, нараховані позивачем в межах строку дії кредитного договору, який було змінено вимогою про дострокове повернення кредиту в повному обсязі, та з урахуванням процентної ставки, передбаченої умовами кредитного договору.

Вказана заборгованість за кредитним договором відображена в наданому позивачем розрахунку.

Інші доводи апеляційної скарги та надані ним письмові докази у виді копій матеріалів у інших справах кримінального провадження зведені до негативної оцінки ним дій УСБУ в Харківській області, які він вважає незаконними та які, на його думку, діючи узгоджено з ПАТ «ПУМБ», штучно призвели до виникнення спору у цій справі.

Разом з тим, апелянтом не надано належних та допустимих доказів наявності причинного зв'язку між переслідуванням його органами УСБУ в Харківській області за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення і невиконанням ним зобов'язань за умовами кредитного договору.

Також не надано відповідачем будь-яких доказів на підтвердження його доводів про те, що його дружина ОСОБА_8. за його дорученням на протязі 2012 року намагалася вносити грошові кошти в каси відділень ПАТ «ПУМБ», але працівники банку від неї грошові кошти не приймали.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 367, 368, ст. 371, ст. 372, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 січня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : І.В. Бурлака

В.Б. Яцина