Провадження № 4-с/161/8/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі : головуючого судді - Кирилюк В.Ф.

секретаря Самолюк І.М.

з участю: приватного виконавця ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку скаргу ОСОБА_2 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною скаргою.

Просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 щодо накладення арешту на кошти, які призначалися для виплати заробітної плати та інших виплат, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 55839956 з підстав, викладених в скарзі та скасувати постанову про арешт коштів та майна боржника від 09 серпня 2018 року винесену приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 55839956 в частині накладення арешту на кошти у вигляді заробітної плати та інших виплат, стягнення на які не може бути звернено, що розміщені на рахунку № 9982 у ПАТ «Укрсиббанк» та інших банківських установах.

Скаржник в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду скарги по cyтi.

Субєкт оскарження, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1, в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги з підстав, викладених у відзиві на скаргу. Просив в задоволенні скарги відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши письмові матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згічно ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Судом встановлено, що 09 серпня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 було винесено постанову про арешт коштів та майна боржника. Накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а також на майно (цінності боржника), що знаходяться на зберіганні в банку на підставі договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майнови найм (оренду) індивідуального банківського сейфу, що оберігається банком, та належить боржнику ОСОБА_2 (а.с. 3).

Таким чином, оскільки рахунок, на який перераховується заробітна плата, боржника, не має статусу рахунку, на який не може бути накладено арешт та/або звернення стягнення на який заборонено законом, тому АТ «УкрСиббанк» правомірно виконав постанову приватного виконавця та арештував рахунок боржника, в тому числі й рахунок № 9982.

30.11.2018 року приватним виконавчцем скеровано вимогу до Головного управління ДФС у Волинській області про надання інформації.

Згідно відповіді ГУ ДФС у Волинській області №21932/10/03-20-55-17-13 від 05.12.2018 року станом на 05.12.2018 року згідно баз даних АІС «Податковий блок» по фізичній особі ОСОБА_2 суми податку з доходів фізичних осіб, сплаченими податковими агентами із заробітної плати та суми єдиного соціального внеску, сплаченого роботодавцями на суму нарахованої кожній страховій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основу та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці» та суми винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договороми не обліковуються.

Таким чином, кошти які містяться на арештованому рахунку не є коштами заробітної плати боржника.

Крім того, скаржником не надано суду доказів, що грошові кошти на рахунку №9982 у ПАТ «Укрсиббанк» є грошовими коштами, на які у відповідності до положень статті 73 ЗУ «Про виконавче провадження» не може бути звернено стягнення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 було винесено постанову про арешт коштів та майна боржника від 09 серпня 2018 року у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволення скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 450 - 451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.01.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк