Справа № 202/7985/18
Провадження № 2/202/938/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Некрасової А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 листопада 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «Устюшкова». Від даного шлюбу вони мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери, погляди на життя та на виховання дітей, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Також просила після розірвання шлюбу прізвище не змінювати.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 24 листопада 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1416, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «Устюшкова», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ, № 343308, виданого 24 листопада 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська.

У зазначеному шлюбі у сторін народилася спільна дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що було зроблено відповідний актовий запис № 900, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №300965, виданого 04.08.2011 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.

Також встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки, між ними примирення неможливе.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сімї є різниця поглядів на життя, інтересів.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, сторони наполягали на розірванні шлюбу, спір щодо місця проживання дитини та поділу майна відсутній, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не заявлено вимоги щодо відшкодування судових витрат то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 141 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Кузьміна»), зареєстрований 24 листопада 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 1416 - розірвати.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу не змінювати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар