Провадження № 2/243/4007/2019
УХВАЛА

17 грудня 2019 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М., розглянувши заяву про самовідвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019 р. справу передано в провадження судді Мінаєва І.М.

Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші підстави, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ст. 40 ЦПК України).

Відповідачем у зазначеній справі за первісним позовом є ОСОБА_3 , з батьком якої суддя ОСОБА_4 підтримує дружні відносини, внаслідок чого суддя обізнаний про обставини цієї справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії» п. 43).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді (Резолюція 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя повинен взяти самовідвід від участі у будь-якому процесі, коли для нього неможливо винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до ст. 15 розділу ІІ Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

З огляду на те, що відповідач по справі ОСОБА_2 є донькою колишньої дружини позивача ОСОБА_1 , яка на теперішній час є дружиною ОСОБА_5 , який працював суддею Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в даному випадку у сторін по справі це може викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

З урахуванням наведеного заявлений суддею Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Мінаєвим І.М. самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 39-41 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Мінаєва Ігоря Миколайовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М.Мінаєв