Справа №303/5889/18
Номер рядка стат.звіту - 43
25 січня 2019 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі : головуючого-судді Монич В.О.
при секретарі Лаврів Е.І.
Справа №303/5889/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Кольчинська селищна рада Мукачівського району про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 втратившим право користування житлом,а саме квартирою №3 в будинку №3 повул.Залізнична в смт.Кольчино, Мукачівського району, Закарпатської області. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, Мукачівського районуоднак, в квартирізареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, який не проживає в даній квартирі з 2012 року. Факт не проживання відповідача ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 підтверджується актом. Реєстрація відповідача ОСОБА_3М.в квартирі створює незручності, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за ним, також реєстрація відповідача порушує право позивача на отримання субсидій, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.
Відповідач ОСОБА_3, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався. Про розгляд справи повідомлявся через опублікування у мережі Інтернет за веб-адресою: mkm.zk.court.gov.ua.
Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.
Суд, знаходить за можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно договору дарування квартири від 02.03.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 02.03.2004 року квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.5-6). Згідно довідки виданої виконкомом Кольчинської селищної ради від 31.08.2018 року за №1984 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 не зареєстровані позивач ОСОБА_1, ОСОБА_4 (чоловік позивача), ОСОБА_5 (дочка позивача), ОСОБА_6 (онучка позивача) та відповідач - ОСОБА_2 (син позивача)(а.с.11). Згідно відповіді на запит щодо реєстрації відповідача ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 наданої виконкомом Кольчинської селищної ради від 03.10.2018 року за №02-9-6/509, відповідач дійсно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22). Факт не проживання відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартирі АДРЕСА_2 з 2012 року, підтверджується актом від 05 вересня 2018 року за №02-9-4/442 (а.с.10).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України)
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач втратив право на користування квартирою №3 в будинку №3 по вул.Залізнична в смт.Кольчино, Мукачівського району,у звязку з його відсутністю за місцем проживання понад встановлений законом строк, а тому позов про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України суд, заочно-
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 -задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3 в будинку №3 по вул.Залізнична в смт.Кольчино, Мукачівського району,Закарпатської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..
Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, пердбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий В.О.Монич