Справа № 471/759/18-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.,

за участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Звернувшись до суду із цим позовом, представник АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що 20 травня 2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, зобов`язавшись слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту та вчасно погашати заборгованість.

Проте, своїх зобов`язань відповідач не дотримався, внаслідок чого станом на 18 червня 2018 року має заборгованість перед банком у сумі 77 334,31 грн., із яких : 18 843,83 грн. - заборгованість за кредитом, 23 296,16 грн. - заборгованість за відсотками, 31 035,54 грн. заборгованість за пенею, а також за штрафами фіксованою частиною у розмірі 500,00 грн. та його процентною складовою у розмірі 3 658,78 грн.

У зв`язку із таким, позивач через свого представника просив стягнути вказану заборгованість із відповідача на його користь, а так само і сплачений ним судовий збір за подання цього позову у розмірі 1 762, 00 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, надав до заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, паралельно зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а у разі неявки відповідача - не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання також не прибув, про його дату, час і місце повідомлений належно, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, наявних у матеріалах справи, причин своєї неявки не зазначив.

При цьому, відповідач будь яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, або ж клопотань до суду не направляв, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування всіх умов, визначених ч.1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки не вказав, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.

При цьому, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був.

За таких обставин, суд, перевіривши доводи, на які посилається позивач, оцінивши надані йому докази з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до такого.

Зокрема, суд установив, що 20 травня 2015 року відповідач підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та погодився із тим, що ця Анкета заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить Договір про надання банківських послуг, укладений між ним та позивачем.

За умовами укладеного між сторонами договору, позивач отримав кредит розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою 3, 6 % на залишок заборгованості, яка протягом усього строку кредитування відповідача не змінювалась.

Крім того, умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено сплату позичальником пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості, а також штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з зобов`язань.

Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк.

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України).

Та як установив суд у цьому випадку, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором хоча й виконував, проте, несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 77 334,31 грн., із яких : 18 843,83 грн. - заборгованість за кредитом, 23 296,16 грн. - заборгованість за відсотками, 31 035,54 грн. заборгованість за пенею, а також за штрафами фіксованою частиною у розмірі 500,00 грн. та його процентною складовою у розмірі 3 658,78 грн.

Але частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

А за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (1 статті 1054 ЦК України).

При цьому, згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як наслідок, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає законною вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту 18 843,83 грн.

А за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (1статті 1054 ЦК України).

При цьому, згідно зістаттею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З огляду на ці положення закону та установлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо розміру нарахованих відсотків є обґрунтованими і підлягають до задоволення у заявленому розмірі, тобто стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 23 926, 16 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими за користування кредитом, з урахуванням суми коштів, внесеної відповідачем на погашення заборгованості.

Проте, у цілому позов не може бути задоволений повністю.

Зокрема, суд не погоджується із вимогою позивача про стягнення з відповідача пені зокрема, виходячи із такого.

Як слідує із позовної заяви та наданого позивачем розрахунку заборгованості, позивач пред`явив вимогу не лише про стягнення пені, а й штрафів, передбачених п. 2.1.1.7.6. Умов та правила надання банківських послуг.

Між тим, відповідно достатті 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина другастатті 549 ЦК України), а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третястатті 549 ЦК України).

Тож, можна зробити висновок, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, тобто, строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, свідчить про недотримання положеньстатті 61 Конституції України в частині заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що є недопустимим.

Тлумачення статей 3та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (пункт 6статті 3 ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру.

Як видно із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, сума нарахованої ним пені є вищою за заборгованість за нарахованими відсотками.

Водночас, як слідує із того ж розрахунку, відповідач погашає заборгованість за кредитом, як то, здійснив останній платіж у червні 2018 року, проте, виконує свої зобов`язання за договором не у повному обсязі.

За таких обставин, при виборі виду неустойки, яку належить стягнути з відповідача, суд вважає розумним і справедливим відмовити позивачу у стягнення саме пені.

А як наслідок, вимога позивача про стягнення пені у сумі 31 035, 54 грн. за умови пред`явлення вимоги про стягнення штрафів, не підлягає до задоволення.

У зв`язку із цим, частковому задоволенню підлягає і вимога про стягнення процентної складової штрафу.

Так, згідно Тарифів обслуговування кредитних карт штраф нараховується з розрахунку: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Та оскільки заборгованість за тілом кредиту і відсотками, як установив суд, у сумі становить 42 193,99 грн., то відповідно процентна складова штрафу розраховується наступним чином : 42 193, 99 х 5%= 2 109, 70 грн., а не 3 658,78, як те, пред`явлено позивачем.

Вимог ж про стягнення фіксованої складової штрафу підлягає до задоволення у розмірі 500,00 грн., оскільки є обґрунтованими через дійсність факту порушення відповідачем строків платежів.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у цьому випадку з відповідача на користь позивача підлягають стягненню : 18 843, 83 грн. заборгованості за тілом кредиту, 23 296, 16 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 2 109, 70 грн. процентної складової штрафів за прострочення зобов`язання та 500,00 грн. їх фіксованої складової.

Тобто, у цілому, на загальну суму 44 803,69 грн., що становить собою сукупність цих платежів, які підлягають до стягнення.

Стосовно ж стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1762, 00 грн., то суд виходив із правила, установленого ч.1 ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 020,90 грн. судового збору, що становить 57,94 % від сплаченого позивачем розміру судового збору, позаяк, позов задоволено на 57,94 % від пред`явленої суми.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 279, 280 -283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на корить Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 44 803 (сорок чотири тисячі вісімсот три) грн. 69 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 843 (вісімнадцять тисячі вісімсот сорок три) грн. 83 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 23 296 (двадцять три тисячі двісті дев`яносто шість ) грн. 16 коп., заборгованості за процентною складовою штрафу у розмірі 2 109 (дві тисячі сто дев`ять) грн. 70 коп. та заборгованості за фіксованою частиною штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

У решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на корить Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 020 (одна тисяча двадцять ) грн. 90 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт НОМЕР_2 , виданий Братським РВ УМВС України в Миколаївській області 25 лютого 2004 року.

Позивач : Акціонерне товариство Комерційний Банк ПриватБанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, , р/р НОМЕР_3 , МФО 305299).

Суддя І.В. Явіца