Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1374/19

Номер провадження: 2-о/511/72/19

12 грудня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванової О. В.,

секретаря судового засідання - Кириловій І.В.

за участю:

заявника - ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява. Згідно заяви свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої входить: Державний акт на право на земельну ділянку серії ОД № 063251 виданий Роздільнянською державною адміністрацією 17.01.2005 року. У встановлений законом строк заявниця звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманської Л.М . з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 . На підставі вищевказаної заяви була відкрита спадкова справа №58/2009. Однак листом державного нотаріуса від 27.02.2019 року №152/02-14 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у документах виявлені невідповідності: у заявниці прізвище матері у свідоцтві про народження зазначено як « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть « ОСОБА_3 ».

На підставі вищевикладеного заявниця просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.07.2019 року провадження по справі відкрито, у приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманської Л.М. витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з Роздільнянського РС ГУДМС України в Одеській області усі наявні Ф-№1 на громадянок: ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 ; з Кельменецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернівецькій області актовий запис та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження « ОСОБА_3 ». За клопотанням заявника в судове засідання викликано свідків для надання пояснень по справі.(а.с.32;77;87).

18.09.2019 року на адресу суду надійшла спадкова справа №58/2009, заведена після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.45-69).

Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суду їх задовольнити, пояснивши, що вона не має можливості отримати спадщину після смерті матері, яка у неї в свідоцтві про народження зазначена як « ОСОБА_3 », тоді як в свідоцтві про смерть вона зазначена як « ОСОБА_3 ».

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги визнала та суду пояснила, що вона являється рідною сестрою заявниці, у них одна матір - ОСОБА_3 , але в свідоцтві про народження сестри матір вказана як « ОСОБА_3 ». Дошлюбне прізвище матері було ОСОБА_3 , а в свідоцтві про народження заявника в графі «мати» зазначена ОСОБА_3 , підтвердила, що ОСОБА_1 дійсно дочка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглянувши надані заявником документи та матеріали, ознайомившись з матеріалами спадкової справи, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали спадкової справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 виданого 11.08.2009 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №75. (а.с.11).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: Державний акт на право на земельну ділянку серії ОД № 063251 виданий Роздільнянською державною адміністрацією 17.01.2005 року.

При житті померла ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , та після реєстрації шлюбу її прізвище було « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.(а.с.14).

У померлої ОСОБА_3 при житті народилися діти: донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Окрім того, судом було встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_1 в графі «батько» зазначений ОСОБА_4 , в графі «матір» зазначена ОСОБА_3 , а в свідоцтві про народження ОСОБА_2 , в графі «батько» зазначений ОСОБА_4 , в графі «матір» зазначена ОСОБА_3 (а.с.16-17).

Відповідно до домової книги та трудової книжці, за адресою АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_3 , яка в подальшому в записах після обміну паспорту значилася як ОСОБА_3 , в трудовій книжці прізвище ОСОБА_3 (російською мовою ОСОБА_3 ) було закреслено та вказано прізвище ОСОБА_3 .(а.с.10;15).

31.05.1975 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, зареєстрованого Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №38. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.19-20).

03.06.1983 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, зареєстрованого Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №26. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.23).

Відповіддю Кельменецького районного відділу ДРАЦС за № 15.5-04-30/1836 від 10.10.2019 року, зазначено, що метричні книги за 1931 рік по Кельменецькому району Чернівецької області передані на постійне зберігання до Державного архіву Чернівецької області.(а.с.83).

З листа Державного архіву Чернівецької області за № 839 від 06.11.2019 року на адресу суду, повідомлено, що в книзі реєстрації актів про народження громадян с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області є відомості про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_3 , донька ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .(а.с.94).

З матеріалів справи також встановлено, що як Заявник так і заінтересована особи народилися в Чунському районі Іркутської області РФ відповідно в 1956р. та 1959 році, де ймовірно відбулася зміна приз віща їх матері після одруження, але витребувати вказані відомості можливість відсутня.

Отже, прізвище померлої ОСОБА_3 до укладення шлюбу з ОСОБА_4 було « ОСОБА_3 ».

З повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 20.04.1974 року, після реєстрації ОСОБА_3 обрала прізвище чоловіка ОСОБА_3 .(а.с.100).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За життя, а саме 13.04.2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №76, яким на випадок своєї смерті розпорядилась, Державний акт на право на земельну ділянку серія ОД № 063251, виданий районною державною адміністрацією 17 січня 2005 року, Одеської області заповіла ОСОБА_1 (а.с.9).

З огляду спадкової справи № 58/2009, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що заявниця ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері своєчасно, інші спадкоємці відсутні.(а.с.45-69).

З оглянутої судом копії Ф№1 на заявника ОСОБА_1 наданих Роздільнянським РВ ГУ ДМС вбачається, що ОСОБА_1 паспорт змінювала та у формі її мати була зазначена ОСОБА_3 (а.с.37).

З оглянутої судом копії Ф№1 на спадкодавця ОСОБА_3 наданих Роздільнянським РВ ГУ ДМС вбачається, що паспорт вона змінювала у зв`язку з обміном та отримала новий паспорт за прізвищем « ОСОБА_3 ». В формі батьки зазначені за прізвищами « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_7 ».(а.с.36-38).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засідання суду пояснила, що заявника ОСОБА_1 знає з 80-х років. Вони разом працювали, дружили родинами, тому всіх її родичів вона знає. Прізвище матері ОСОБА_1 було ОСОБА_3 , а дівоче прізвище ОСОБА_3 було ОСОБА_3 . В родині було дві доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа у справі ОСОБА_2 є рідною сестрою заявнику ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_9 , суду пояснив, що з батьками заявника ОСОБА_1 був кумами. У батька ОСОБА_1 було прізвище ОСОБА_10 , а у матері ОСОБА_11 , після реєстрації шлюбу в смт. Лиманське, ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_3 . Тому ОСОБА_3 та ОСОБА_3 це одна і таж сама особа. В родині народилися дві доньки це ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які між собою є рідними сестрами. Про те, що в документах родини ОСОБА_3 в одних записано прізвище матері заявника як ОСОБА_3 , а в других, як ОСОБА_3 , знає, тому що працював головою профспілки совхозу.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений законом строк заявниця звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманської Л.М. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак листом державного нотаріуса від 27.02.2019 року № 152/02-14 заявниці було повідомлено про те, що в документах виявлені невідповідності, а саме прізвище спадкодавця в свідоцтві про народження заявниці зазначено « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_3 ».У зв`язку з вищевикладеним заявниці рекомендовано звернутись до суду.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 1 та 7 своєї постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 звертає увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду порядком окремого провадження за таких умов: 1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено, із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах громадянського стану тощо). Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів.

Роль судового розгляду встановлення юридичних фактів випливає з їх значення для розвитку правових відносин та необхідності захисту прав і охоронюваних законом інтересів громадян та організацій.

Оскільки заявник звернулася до суду з заявою для захисту свого права на одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері, це питання шляхом встановлення неправильності запису в акті про народження заявника вирішити неможливо із-за смерті спадкодавця, а також у зв`язку з тим, що документи за 1931 рік в архіві не збереглися, з матеріалів справи не вбачається, що встановлення факту за даною заявою пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, тому суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з метою захисту цивільного права заявника щодо визнання родинних відносин між нею та її рідною матір`ю, прізвище якої у документах не збігається з написанням цього ж прізвища у документах її доньки.

Відповідно до вимого ст.ст.12,13,76-81,89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час судового засідання у справі.

У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про можливість задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 , оскільки вказаний факт було підтверджено зібраними матеріалами, поясненнями свідків, судом було встановлено, що документи свідоцтво про укладення шлюбу(а.с.14); трудова книжка(а.с.15) належать померлій ОСОБА_3 , а в свідоцтвах про народження сестер ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказана в графі «мати» - « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » являється одна й таж сама особа, яка була їм рідною матір`ю, а розбіжності прізвищ померлої ОСОБА_3 виникли у зв`язку з здійсненням помилкового запису.

Встановлення вказаного факту ОСОБА_1 необхідно для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з вищевикладеним є встановленим та доведеним той факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була рідною матір`ю заявниці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 .

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-81, 83, 89, 258-259, 263-265, 268, 273,293,315,352,354-356 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , була рідною матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу на протязі 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини на протязі 30 днів з дня складання повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Іванова