ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Херсон

справа № 766/4199/16-ц

провадження № 22-ц/819/75/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарПавловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв'язку Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Хайдарової І.О. від 02 серпня 2018 року, в справі за позовом ОСОБА_5 до Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв'язку Херсонської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Кайсар, ЛТД» про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

У травні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв'язку Херсонської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20.04.2016 року о 18 годині 38 хвилин, рухався на належному йому на праві власності автомобілі марки TOYOTA AVENSIS 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 із м.Херсона до смт. Нова Маячка.

На перехресті шосе Вячеслава Чорновола і 14-ї Східної вулиці у м. Херсоні права частина його автомобіля потрапила у вибоїну, внаслідок чого транспортний засіб отримав пошкодження.

По факту дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції складено схему місця події, відповідно до якої проїзна частина дороги була мокрою, ДТП сталася внаслідок недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, розміри вибоїни (ями) становили: довжина 1,3 м, ширина 0,8 м, глибина 0,2м.

Розмір завданої шкоди становить 28 400 грн та складається із вартості запчастин з проведенням ремонту - 28 200 грн, вартості діагностування автомобіля - 200 грн.

Посилаючись на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася через незадовільне експлуатаційне утримання автомобільних доріг відповідачем, до повноважень якого як власника комунального майна входить належне утримання доріг та компенсація власникам транспортних засобів понесених витрат, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 28 400 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 07 червня 2018 року до участі у справі залучено третю особу - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Кайсар, ЛТД».

Рішенням суду від 02 серпня 2018 року позов задоволено.

Суд вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв'язку Херсонської міської ради просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду щодо наявності підстав для покладення на Управління обов'язку по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди не відповідає обставинам справи, зроблений без врахування затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, за відсутності належних та допустимих доказів, підтверджуючих як факт завдання позивачу шкоди, так і факт пошкодження належного позивачеві автомобіля в результаті неналежного утримання автомобільних доріг.

Вважає, що розмір заподіяної шкоди не підтверджений належними доказами, а особа балансоутримувача ділянки дороги, на якій сталося дорожньо-транспортна пригода, судом не встановлена.

Крім того, судом не враховано, що роботи з ремонту доріг виконуються залученими Управлінням відповідними підрядними організаціями, в даному випадку ТОВ Фірма «Кайсар, ЛТД», а визначення дорожніх ділянок, на яких необхідно проводити ремонт, вид таких робіт, розмір необхідних для цього коштів здійснюється Виконавчим комітетом Херсонської міської ради відповідно до затверджених планів робіт на відповідні роки.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач є уповноваженим Херсонською міською радою, як власником вулиць і доріг міста Херсона, органом, що здійснює управління автомобільними дорогами (вулицями), забезпечує їх належне функціонування та несе відповідальність перед користувачами доріг за завдані збитки, що виникли через їх незадовільний стан.

В процесі судового розгляду суд встановив, що 20 квітня 2016 року позивач, керуючи належним йому на праві власності автомобілем Toyota Аvensis, державний номер НОМЕР_1, на перехресті шосе Вячеслава Чорновола та 14-ї Східної вулиці у м.Херсоні потрапив у вибоїну, внаслідок чого транспортний засіб був пошкоджений та потребував відновлювального ремонту, на проведення якого ОСОБА_5 витратив 28 400гривень.

У підтвердження обставин, за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, позивач надав суду копію схеми місця ДТП, складеної інспектором УПП м.Херсона Пастухом Г.М. 20.04.2016 року, відповідно до якої супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди зазначено наявність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, а саме: наявність на дорозі ями довжиною 1,5м., шириною 0,8м., глибиною 0,2м.

Оскільки справа розглянута судом першої інстанції у відсутність сторін (їх представників), а представник відповідача в суді апеляційної інстанції заперечував належність наведеної схеми як доказу, посилаючись на відсутність в ній підпису особи, яка склала схему, колегія суддів, керуючись завданням цивільного судочинства та положеннями частини другої статті 367 ЦПК України, згідно із якими суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, дослідив адміністративну справу №766/2977/16-п про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 140 КУпАП, відносно ОСОБА_8, начальника відділу доріг Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв'язку Херсонської міської ради.

Зазначена справа містить протокол про адміністративне правопорушення, складений інспектором УПП м. Херсона Магдичем Є.В. 05.05.2016 року, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 20 квітня 2016 року, в якому відсутні підписи осіб, які здійснили обстеження, рапорт поліцейського на ім'я начальника Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області від 20.04.2016 року про ДТП, схема місця ДТП, яке сталося 20.04.2016 року за участю ОСОБА_5 з підписом поліцейського, який цю схему склав, пояснення ОСОБА_5 від 20.04.2016 року , постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 25 жовтня 2016 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_8 закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення колегією суддів долучені до матеріалів цивільної справи.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 140 КУпАП (порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), стосовно посадової особи Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв'язку Херсонської міської ради, судом закрите і обставини, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою судом не встановлювалися, колегія суддів вважає, що при вирішенні цивільної справи відсутні підстави для застосування статті 82 ЦПК України, яка регулює підстави звільнення від доказування, однак складені поліцейськими процесуальні документи є належними та допустимими доказами для підтвердження наведених кожною із сторін в даному спорі доводів та заперечень щодо обставин, при яких був пошкоджений автомобіль позивача.

Так, із наведених вище матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що на відрізку дороги, по якій 20.04.2016 року у дощову погоду рухався транспортний засіб під керуванням ОСОБА_5, мала місце вибоїна (яма) довжиною 1,5 (1,3)м., шириною 0,8м., глибиною 0,2м., попадання автомобіля в яку спричинило пошкодження переднього та заднього правого коліс (розрив покришок).

При цьому порушень Правил дорожнього руху ОСОБА_5 поліцейські, які прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, не встановили.

Для відновлення автомобіля після наведених пошкоджень позивач витратив 28 400 гривень, що підтверджується актом виконаних робіт №02/04 від 21 квітня 2016року, товарним чеком №196 від 21.04.2016 року та рахунком-фактурою №01/04 від 21 квітня 2016.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов'язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу.

Разом з тим для покладення на відповідача обов'язку щодо відшкодування майнової шкоди на підставі статті 1166 ЦК України суду слід встановити наявність таких умов: протиправна поведінка (дії, бездіяльність) особи; шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки регулює, зокрема Закон України «Про дорожній рух», відповідно до статті 6 якого до компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху, серед іншого, належить виконання вимог законодавства та рішень органів виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Згідно із статтею 9 наведеного Закону до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення економічних, безпечних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а в разі неможливості- невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

За положеннями статей 14, 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху, до яких належать і водії транспортних засобів, мають право, зокрема на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно зі статтею 24 зазначеного Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться (статті 16, 17 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Відповідно до вимог статей 19, 21 Закону України «Про автомобільні дороги» основними обов'язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є, в тому числі, забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них державними стандартами та нормами.

Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідають за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм; 2)якість робіт з проектування,будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 із послідуючими змінами затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 11 яких власники дорожніх об'єктів, в тому числі міських вулиць і доріг, або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху;постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити- невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями;відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Дорога, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача, є дорогою міста Херсона, знаходиться у віданні Херсонської міської ради і є комунальною власністю.

Для здійснення в межах чинного законодавства України повноважень виконавчих органів ради із задоволення потреб та інтересів мешканців територіальної громади міста у галузі дорожнього господарства, транспорту та зв'язку Херсонська міська рада створила Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв'язку, основними завданнями якого є як організація державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух та його безпеку, так і управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міста. Управління, зокрема організовує нагляд та контроль за станом дорожнього покриття та за будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням об'єктів дорожнього господарства.

Отже, відповідач є саме тим утвореним Херсонською міською радою, як власником доріг та вулиць міста, уповноваженим органом, який відповідає за стан цих доріг та вулиць відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів та за відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг, що виникли через їх незадовільний стан.

Оскільки факт пошкодження належного позивачеві транспортного засобу через незадовільний стан дороги встановлений судом, підтверджений належними і допустимими доказами та відповідачем не спростований, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не забезпечивши виконання необхідних експлуатаційних робіт щодо належного стану дорожнього покриття, а за неможливості це зробити негайно-позначення ями огороджувальними пристроями відповідно до діючих нормативів, відповідач діяв неправомірно і такі неправомірні дії (бездіяльність) у дощову погоду (яма була залита водою) стали наслідком пошкодження транспортного засобу, який рухався по дорозі.

При цьому колегія суддів враховує, що позивач, як водій транспортного засобу порушень Правил дорожнього руху не допустив ( на такі відповідач не посилається та вони судом не встановлені) і зважаючи на діюче в Україні законодавство - мав право розраховувати на належний стан дороги, по якій він рухався, а також на належне виконання органом місцевого самоврядування покладених на нього законом функцій та повноважень.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо права позивача на компенсацію за рахунок відповідача завданих йому збитків у розмірі витрат на відновлювальний ремонт автомобіля, які становлять суму в 28 400гривень, сплачених ним на час виконання необхідних робіт.

Даний висновок суду відповідає вимогам статті 1192 ЦК України, яка регулює питання способів відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого у деліктних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Так, посилання відповідача на порушення при складанні схеми ДТП положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в неавтоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зокрема щодо відсутності акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою про пошкодження шляхів, перешкод для дорожнього руху та інших недоліків, що складається за участю представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки позивач виконав свій обов'язок щодо повідомлення органів поліції про дорожньо-транспортну пригоду і не несе відповідальності за належне оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення.

Та обставина, що акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі складений поліцейським 20 квітня 2016 року без участі представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки, не спростовує сам факт незадовільного експлуатаційного утримання дороги, на якій відбулася дорожньо-транспортна пригода та те, що збитки позивачеві завдані саме в результаті невиконання відповідачем своїх обов'язків щодо утримання автомобільних доріг. Складена поліцейським схема ДТП містить перелік пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а перелік деталей, які відповідно до рахунку-фактури придбавалися позивачем для ремонту автомобіля, відповідає цьому переліку.

Викладені в апеляційній скарзі заперечення щодо належності як доказу наданого позивачем у підтвердження вартості ремонту транспортного засобу автотоварознавчого дослідження, проведеного ФОП ОСОБА_10, який , на думку представника відповідача, не вправі робити висновки щодо причинно-наслідкового зв'язку між подією (ДТП) та пошкодженнями транспортного засобу, а також визначати розмір завданих збитків, не мають правового значення для висновків суду у спірних правовідносинах, оскільки розмір відшкодування визначений судом відповідно до фактично понесених позивачем витрат, які є меншими від зазначених у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №13, складеного 03 листопада 2016 року ПП Давиденко, який включений до Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності як оцінювач, який має право здійснювати оцінку майна та майнових прав за напрямом «оцінка колісних транспортних засобів».

Наведений висновок не є висновком судового експерта, однак має статус письмового доказу в цивільній справі, який міг бути спростованим шляхом проведення судової експертизи за клопотанням, в даному випадку, відповідача чи шляхом подання ним до суду висновку експерта, складеного на його замовлення. Такі процесуальні дії відповідач не здійснив.

Твердження відповідача про те, що належним відповідачем у спірних правовідносинах є балансоутримувач дороги, особа якого судом не встановлена, не спростовує висновків суду першої інстанції в цій частині, оскільки за нормами матеріального права, як зазначалося вище, відповідальність за збитки користувачам доріг міст, що виникли через їх незадовільний стан, несуть органи місцевого самоврядування, які управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг. Таким органом у спірних правовідносинах є створене Херсонською міською радою Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв'язку, яке здійснює забезпечення і контроль за зручними і безпечними умовами руху транспортних засобів шляхом ремонту всього комплексу дорожніх об'єктів та виступає замовником робіт, пов'язаних із будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням об'єктів дорожнього господарства і організовує технічний нагляд за цими роботами.

Суд першої інстанції вживав заходів для з'ясування особи балансоутримувача доріг в м.Херсоні, однак на його запити необхідної інформації від компетентних органів не отримав. Представник відповідача таку особу ні в суді першої інстанції, ні в процесі розгляду справи в апеляційному порядку не назвав, а представник третьої особи - ТОВ Фірма «Кайсар, ЛТД»,- Богуненко Н.М. пояснила, що балансоутримувач доріг в місті Херсоні не визначений. Вона ж підтвердила, що товариство відповідно до укладених з Управлінням транспортної, дорожньої інфраструктури і зв'язку Херсонської міської ради договорів про надання послуг з поточного ремонту Кіндійського шосе, зокрема відрізку дороги, на якій в квітні 2016 року сталося ДТП, виконувало ямковий ремонт дороги, але після дорожньо-транспортної пригоди. Наведена обставина, на думку колегії суддів, є ще одним підтвердженням неналежного стану дороги у зазначений позивачем період.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв'язку Херсонської міської ради відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 28 січня 2019 року

Суддя Л.В. Пузанова