Провадження № 6/487/4/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого: судді Гаврасієнко В.О., за участі секретаря судового засідання Гречаної А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Центральний ВДВС ММУЮ) ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із зазначеним поданням, яке обґрунтував наступним.

На виконанні в Центральному ВДВС ММУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1393 від 22 вересня 2011 року виданого Корабельним районним судом міста Миколаєва на виконання судового рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: Дмитра, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Олексія, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600 грн. щомісячно.

Станом на 01 вересня 2013 року боржник судове рішення не виконує та має заборгованість у загальному розмірі 17 520 грн.

Посилаючись на викладені обставини, головний державний виконавець просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та виконання ухвали покласти на адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 25 листопада 2013 року подання головного державного виконавця задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, без вилучення паспорту до повного погашення боргового зобов'язання. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 20.07.2018 року зазначену ухвалу скасовано, а справу направлено до суду для продовження розгляду. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, головуючим суддею по зазначеній справі призначено ОСОБА_3 Ухвалою судді від 31.08.2018 року подання прийнято до провадження та призначено до розгляду.

До судового засідання представник Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 до судового засідання не зявився, в заяві просив розглядати подання без участі ОСОБА_2 та його представника, у задоволенні подання проси відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Центральному ВДВС ММУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1393 від 22 вересня 2011 року виданого Корабельним районним судом міста Миколаєва на виконання судового рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: Дмитра, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Олексія, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600 грн. щомісячно.

Станом на 01 вересня 2013 року боржник судове рішення не виконує та має заборгованість у загальному розмірі 17 520 грн. Посилаючись на викладені обставини, головний державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та виконання ухвали покласти на адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Згідно ст. 3 Конституції України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, що здійснюється нею через систему відповідних державних органів, а також судів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (далі - Пакт), кожна людина є вільною у виборі місця перебування і вправі покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, або які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення, прав і свобод інших осіб.

Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України і може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Так, положеннями ст. 6 цього Закону України встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

Зі змісту ст. 441 ЦПК України вбачається, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За такого, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України.

Проте, належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_2 має намір ухилятись або ухиляється від виконання судових рішень шляхом вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судових рішень, або безпідставно не з'являється на виклики державного виконавця та умисно ухиляється від виконання покладених на нього обов'язків, суду не надано.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 5,6 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 431, 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.О. Гаврасієнко