Провадження № 2/127/4219/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерна "Військторгсервіс" в особі Вінницької філії Концерну "Військторгсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Концерн "Військторгсервіс" в особі Вінницької філії Концерну "Військторгсервіс" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позов мотивований тим, що 06.05.2019 року між Концерном "Військторгсервіс" в особі Вінницької філії Концерну "Військторгсервіс"та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг зберігання товарно-матеріальних цінностей та додаткових послуг №2019/45.

На виконання умов договору зберігач (Концерн "Військторгсервіс" в особі Вінницької філії Концерну "Військторгсервіс") прийняв від поклажодавця ( ОСОБА_1 ) товарно-матеріальні цінності на зберігання відповідно до акту приймання-передачі та забезпечив їх облік та зберігання у цілісному та належному стані, що підтверджується актом приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей від 06.05.2019 року (а.с.12).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що зазначені послуги поклажодавець зобов`язується оплатити зберігачу в строки та на умовах, передбачених цим договором за вартістю, визначеною у додатку № 1.

Додатком № 1 до договору встановлена вартість послуг зберігання, яка складає 4000 грн. щомісячно.

Відповідно до п. 3.2. договору поклажодавець здійснює попередню оплату у розмірі 100% за надання послуг зберігання ТМЦ на займаній площі в термін до 15 числа поточного місяця. У зв`язку з постійним підвищенням цін на комунальні послуги (електроенергія, опалення, водопостачання тощо) поклажодавець та зберігач погодили, що ціна за надання послуг зберігання не включає в себе понесені зберігачем витрати на комунальні послуги в процесі зберігання відповідно до умов цього договору. Поклажодавець зобов`язується відшкодувати витрати понесені зберігачем на комунальні послуги в процесі зберігання згідно з виставленими рахунками в термін не пізніше 15 числа наступного за звітним місяцем.

Пунктом 3.8 договору передбачено, що по завершенні обслуговування в кожному звітному місяці сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг станом на останній робочий день звітного періоду.

На виконання вказаних умов договору позивачем в травні, червні та липні 2019 року було надано відповідачу послуги зберігання, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі наданих послуг №820 від 31.05.2019 року, № 1008 від 31.06.2019 року, № 1327 та від 31.07.2019 року.

Також, з урахуванням умов договору, позивачем було виставлено відповідачу відповідні рахунки на оплату вказаних послуг: №647 від 06.05.2019 року на суму 3360 грн., №796 від 03.06.2019 року на суму 4000 грн., № 949 від 01.07.2019 року на суму 4000 грн.

Всього позивачем було надано послуги відповідачу на загальну суму 11360 грн.

Розрахунок: 3360 грн. + 4000 грн. + 4000 грн. = 11360 грн.

Відповідач здійснив оплату наданих послуг 29.05.2019 року у розмірі 2000 грн. та 23.07.2019 року у розмірі 1360 грн., що підтверджується копіями прибуткового касового ордеру №388 від 29.05.2019 р. та прибуткового касового ордеру №536 від 23.07.2019р.

Всього відповідачем оплачено послуги позивача за договором у розмірі 3360 грн. Розрахунок: 2000 грн. + 1360 грн. = 3360 грн.

Таким чином, різниця між вартістю наданих позивачем послуг та сплаченим відповідачем складає 8 000 грн.

Розрахунок: 11360 грн. (надано послуг) - 3360 грн. (оплачено за надані послуги) = 8000 грн.

Відповідач, у порушення вимог п. п. 3.1. - 3.2. договору та ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання не виконує. На вимоги щодо необхідності належного виконання укладеного договору відповідач не реагує.

Внаслідок невиконання умов договору у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед Концерном «Військторгсервіс» в особі Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс» в розмірі 8 000 грн. У зв`язку із вказаним позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Згідно з ухвалою суду від 06.11.2019 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження одержав 13.11.2019 р., відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обгрунтовуються заперечення, суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами цивільного законодавства щодо виконання зобов`язання.

06.05.2019 року між Концерном "Військторгсервіс" в особі Вінницької філії Концерну "Військторгсервіс" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг зберігання товарно-матеріальних цінностей та додаткових послуг №2019/45.

На виконання умов договору зберігач (Концерн "Військторгсервіс" в особі Вінницької філії Концерну "Військторгсервіс") прийняв від поклажодавця ( ОСОБА_1 ) товарно-матеріальні цінності на зберігання відповідно до акту приймання-передачі та забезпечив їх облік та зберігання у цілісному та належному стані, що підтверджується актом приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей від 06.05.2019 року (а.с.12).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що зазначені послуги поклажодавець зобов`язується оплатити зберігачу в строки та на умовах передбачених цим договором за вартістю визначеною у додатку № 1.

Додатком № 1 до договору встановлена вартість послуг зберігання, яка складає 4000 грн. щомісячно (а.с. 11).

Відповідно до п. 3.2. договору поклажодавець здійснює попередню оплату у розмірі 100% за надання послуг зберігання ТМЦ на займаній площі в термін до 15 числа поточного місяця. У зв`язку з постійним підвищенням цін на комунальні послуги (електроенергія, опалення, водопостачання тощо) поклажодавець та зберігач погодили, що ціна за надання послуг зберігання не включає в себе понесені зберігачем витрати на комунальні послуги в процесі зберігання відповідно до умов цього договору. Поклажодавець зобов`язується відшкодувати витрати понесені зберігачем на комунальні послуги в процесі зберігання згідно виставлених рахунків в термін не пізніше 15 числа наступного за звітним місяцем (а.с. 5-10).

Пунктом 3.8 договору передбачено, що по завершенні обслуговування в кожному звітному місяці сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг станом на останній робочий день звітного періоду (а.с. 5-10).

На виконання вказаних умов договору позивачем в травні-липні 2019 року було надано відповідачу послуги зберігання, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі наданих послуг №820 від 31.05.2019 року, № 1008 від 31.06.2019 року, № 1327 та від 31.07.2019 року.

Також, з урахуванням умов договору позивачем було виставлено відповідачу відповідні рахунки на оплату вказаних послуг: №647 від 06.05.2019 року на суму 3360 грн., №796 від 03.06.2019 року на суму 4000 грн., № 949 від 01.07.2019 року на суму 4000 грн.

Всього позивачем було надано послуги відповідачу на загальну суму 11360 грн.

Розрахунок: 3360 грн .+ 4000 грн. + 4000 грн. = 11360 грн.

Відповідач здійснив оплату наданих послуг 29.05.2019 року у розмірі 2000 грн. та 23.07.2019 року у розмірі 1360 грн., що підтверджується копіями прибуткового касового ордеру №388 від 29.05.2019 р. та прибуткового касового ордеру №536 від 23.07.2019р.

Всього відповідачем оплачено послуги позивача за договором у розмірі 3360 грн.

Таким чином, різниця між вартістю наданих позивачем послуг та сплаченими відповідачем коштами складає 8 000 грн.

Відповідач у порушення вимог п. п. 3.1. - 3.2. договору та ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання не виконує. На вимоги щодо необхідності належного виконання укладеного договору відповідач не реагує.

Внаслідок невиконання умов договору у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед Концерном «Військторгсервіс» в особі Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс» в розмірі 8 000 грн.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на викладене з ОСОБА_1 на користь Концерну «Військторгсервіс» в особі Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 8000 грн.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141 , 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Концерну «Військторгсервіс» в особі Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс» (адреса: 21009, м. Вінниця, вул. Ширшова, буд. 16, код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 35123573, р/р НОМЕР_2 у ПАТ «Приватбанк», МФО 302689) заборгованість у сумі 8000 грн. за договором про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг №2019/45 від 06.05.2019 року та 1921 грн. відшкодування витрат із сплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду складено 02.12.2019 р.

Учасники справи :

Позивач: Концерн «Військторгсервіс» в особі Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс», адреса: 21009, м. Вінниця, вул. Ширшова, буд. 16, код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 35123573;

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя