ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/1631/18
Провадження № 22-ц/4820/294/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Талалай О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у складі судді Березюка О.Г. від 01 листопада 2018 року, додаткове рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В травні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія", звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувало, що 23 січня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого позивач надав останньому кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 110000 грн., а відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредит в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23 січня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього кредитного договору.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №173987 від 23 січня 2008 року, відповідно до умов якого остання зобов'язалася відповідати в повному обсязі за виконання ОСОБА_4 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору, відповідальність відповідачів є солідарною.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2015 року у справі № 688/1839/14-ц позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено, стягнуто заборгованість в розмірі 76580,79 грн. та судові витрати в розмірі 765,80 грн.

Згідно з договором факторингу №49 від 17.11.2016 року право грошової вимоги за договором №0, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія», у тому числі право вимоги за договором поруки.

Станом на дату укладення договору факторингу № 49 від 17 листопада 2016 року утворилась заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 у розмірі 109811,43 грн., яка складається з 13749,65 грн. основного боргу, 47184, 98 грн. простроченого основного боргу, 2530, 85 грн. нарахованих процентів, 46345,95 грн. прострочених процентів. З урахуванням боргу, стягнутого рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 30.11.2015 року сума заборгованості становить 42293,03 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2018 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовлено.

Додатковим рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 15000 грн., на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» просить скасувати рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.11.2018 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. На думку апелянта, рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 30.11.2015 року не припинено дію кредитного договору, кредитний договір не розірвано, а лише стягнуто заборгованість у розмірі 76580,79 грн. станом на 16 квітня 2014 року. Банк не змінював строк виконання основного зобов'язання зазначеним судовим рішенням, і достроково заборгованість не стягував. ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач у справі, цілком правомірно нарахував відповідачам проценти на суму кредиту, що надана банком позичальнику і ще не повернута банку.

Судом першої інстанції проігноровано ту обставину, що рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2015 року на цей час не виконано відповідачами, а отже, позивачем цілком правомірно нараховано 3 % річних та інфляційні втрати.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року ТОВ «Українська факторингова компанія» просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат. Зазначає, що послуги адвоката відповідачів згідно акта прийняття-передачі адвокатських послуг від 01.11.2018 року щодо вивчення позовної заяви з додатками та матеріалів справи є тотожними за своєю суттю, тому вимога щодо відшкодування витрат на послугу з ознайомлення та вивчення матеріалів справи, є безпідставною та необґрунтованою. Окрім того, правова послуга з опрацювання законодавчої бази та судової практики є недоведеною. Відзив на позов та заперечення є тотожними за змістом, тому вартість послуги за підготовку заперечення від 12.10.2018 року у розмірі 3000 грн. є необґрунтованою та завищеною. Фактично адвокат в той же проміжок часу надавав послуги обом відповідачам з одного і того ж питання, їх представництво здійснювалося в одній справі. Стягнуті витрати на правову допомогу в сумі 22000 грн. є неспівмірними з ціною позову (42293,03 грн.), та значенням справи для позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить в задоволенні апеляційних скарг відмовити, рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.11.2018 року та додаткове рішення від 28.11.2018 року залишити без зміни, у разі задоволення апеляційних скарг судові витрати у справі покласти на відповідача.

Вказує, що після спливу строку кредитування у банку було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, тому безпідставно нараховано 3 % річних та інфляційні збитки на проценти.

Стосовно доводів апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції зазначає, що відповідачами було надано копії документів, які підтверджують фактичні витрати на правову допомогу. На їх підтвердження в матеріалах справи наявні відзив на позовну заяву, заперечення, які неможливо написати без вивчення законодавчої бази, яка регулює спірні правовідносини. У запереченнях відповідачів наводилась численна судова практика, яку досліджував адвокат та яка регулює аналогічні правовідносини.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції проводиться в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників процесу.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2018 року не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так, встановлено, що 23 січня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого позивач надав останньому кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 110000 грн., а відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредит в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23 січня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за цим кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №173987 від 23 січня 2008 року, відповідно до умов якого остання зобов'язалася відповідати в повному обсязі за виконання ОСОБА_4 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору, відповідальність відповідачів є солідарною.

Згідно п. 1.2.2 кредитного договору Позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит частинами згідно Графіка, але в будь-якому разі не пізніше 23 січня 2018 року.

У відповідності до п.6.1 Кредитного договору сторони погодили, що банк у відповідності до ст.ст. 525, 611 ЦК України має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно умов п.1.2.2 цього Договору та має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту в разі порушень істотних умов договору.

Відповідно до п.6.2 Кредитного договору терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковим до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником вимоги про дострокове повернення кредиту, за умови, що банк направив на адресу позичальника повідомлення про порушення зобов'язань, а позичальник не усунув зазначених порушень зобов'язань за договором протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення.

Згідно з договором факторингу №49 від 17.11.2016 року право грошової вимоги за договором №0, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія», у тому числі право вимоги за договором поруки.

У зв'язку з порушенням умов кредитного договору, відповідно до вимог розділу 6 кредитного договору, п.2.2 договору поруки та ст.1050 ЦК України, 27 лютого 2014 року за №30-11/9917, №30-11/9918 банк направив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимоги про необхідність усунення порушень кредитного договору, яку ОСОБА_4 отримав 17 березня 2014 року, а ОСОБА_5 - 11 березня 2014 року.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2015 року у справі № 688/1839/14-ц позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено, стягнуто заборгованість в розмірі 76580,79 грн. та судові витрати в розмірі 765,80 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, банк відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання договору, а отже, втратив можливість нарахування та стягнення процентів за кредитним договором. Нарахування 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України можливе лише на залишок непогашеної суми заборгованості за рішенням суду від 30.11.2015 року.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12), за якою право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Крім цього, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором. Кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені (постанова Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц).

Посилання апелянта на те, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 30.11.2015 року не стягувалася достроково заборгованість за кредитом та змінено строк виконання основного зобов'язання спростовується змістом мотивувальної частини вказаного судового рішення.

За змістом наведених норм права нарахування 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України можливе лише на залишок непогашеної суми заборгованості за рішенням суду від 30.11.2015 року.

Матеріали справи не містять даних, що рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2015 року на цей час не виконано відповідачами.

В свою чергу суд першої інстанції правильно встановив зі змісту позовної заяви, що позивачем нараховано 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України на проценти за період 2014-2016 років, які нараховано безпідставно.

Наведене спростовує твердження апелянта про правомірність нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

Рішення суду від 01.11.2018 року ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Апеляційна скарга на додаткове рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ч.ч.2, 4 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК).

Згідно з ч.6 ст. 137 ЦПК обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У практиці Європейського суду з прав людини, що є джерелом права в Україні відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, зокрема в справі «East/West Allians Limited» проти України» суд, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У справі наявне клопотання сторони позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідачів.

Матеріалами справи підтверджується, що представником обох відповідачів згідно з договорами про надання правничої допомоги від 22.08.2018 року був адвокат Адвокатського бюро «Андрія Євтушенка» ОСОБА_8, свідоцтво НОМЕР_3 від 04.11.2017 року.

Згідно з актом прийняття-передачі наданих послуг від 01.11.2018 року, що складений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 останнім надано такі послуги -

ознайомлення, аналіз та вивчення позовної заяви від 16.05.2018 року № 9887 та додатків, долучених до неї - 2000 грн. (2 години х 1000 грн.);

ознайомлення, аналіз та вивчення матеріалів справи № 688/1839/14-ц, які наявні у відповідача,- 2000 грн. (2 години);

опрацювання законодавчої бази, судової практики, формування правової позиції, інформування клієнта щодо майбутньої позиції, зібрання відомостей про документи та факти, які можуть бути використані як докази, виготовлення їх копій - 2000 грн.(2 години);

підготовка відзиву на позовну заяву - 5000 грн. (5 годин);

підготовка заперечення від 12.10.2018 року - 3000 грн.(3 години);

представництво інтересів в суді І інстанції - 2000 грн. (2 судодні).

Вказана сума 16000 грн. сплачена ОСОБА_4 за квитанцією № 4 від 01.11.2018 року адвокату.

Апеляційний суд вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а відтак необґрунтованим стягнення витрат за вивчення позовної заяви з додатками, вивчення матеріалів справи № 688/1839/14-ц, наявних у відповідача та опрацювання законодавчої бази, судової практики, формування правової позиції, в сумі 6000 грн. (виходячи з 6 годин), співмірними у справі витратами на цю роботу є 3000 грн. (з розрахунку 3 години по 1000 грн.).

Стосовно витрачених адвокатом 5 годин на підготовку відзиву на позовну заяву об'ємом 5 сторінок, з яких більшу частину складає виклад обставин справи, вартість яких визначена у 5000 грн., співмірними витратами на цю послугу є 3000 грн. ( з розрахунку 3 години по 1000 грн.).

Зміст заперечення фактично дублює зміст відзиву на позов, а отже, витрати часу та вартість послуги за підготовку заперечення від 12.10.2018 року в розмірі 3000 грн. є необґрунтованими та завищеними, співмірною компенсацією цієї послуги є 500 грн. ( з розрахунку 0,5 години по 1000 грн.).

Згідно з актом прийняття-передачі наданих послуг від 01.11.2018 року, складеним між ОСОБА_5 та представником ОСОБА_8, вартість послуг складає 8000 грн. - опрацювання законодавчої бази, судової практики, формування правової позиції - 1000 грн. (1 година); підготовка відзиву на позовну заяву - 2000 грн. (2 години); підготовка заперечення - 3000 грн. (3 години), представництво в суді - 2000 грн.

Стягуючи на її користь 7000 грн. понесених витрат, суд першої інстанції не врахував, що фактично адвокатом ОСОБА_8 відповідачу ОСОБА_5 були надані ті ж послуги, що й відповідачу ОСОБА_4 - до обох відповідачів заявлені єдині вимоги, відзив та заперечення ОСОБА_5 дублюють за змістом заперечення та відзив ОСОБА_4 (з додаванням лише 3-х абзаців щодо припинення поруки у відзиві), їх представництво він здійснював одночасно в одній справі.

Тому наведена вартість наданих послуг не відповідає обсягу фактично наданих адвокатом послуг і є неспівмірною зі складністю справи, тому наявні підстави зменшити розмір витрат ОСОБА_5 на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до 2000 грн.

Розмір витрат ОСОБА_4 на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, слід зменшити до 7000 грн.

З врахуванням наведеного додаткове рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року слід змінити, стягнути з позивача на користь ОСОБА_4 7000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, на користь ОСОБА_5 - 2000 грн.

Заява ОСОБА_4 про відшкодування 4000 грн. витрат на правничу допомогу, пов'язаних з переглядом судових рішень в апеляційній інстанції, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до договору від 02.01.2019 року на цій стадії правничу допомогу відповідачу надавав той же адвокат Адвокатського бюро «Андрія Євтушенка» ОСОБА_8, свідоцтво НОМЕР_3 від 04.11.2017 року.

Оскільки цей представник брав участь у справі, починаючи з першої інстанції, та не міг бути необізнаним про позицію та доводи позивача, які продубльовані і в апеляційних скаргах, витрати на вивчення апеляційних скарг та підготовку відзиву в сумі 4000 грн. (з розрахунку 4 години по 1000 грн.) є неспівмірними складності справи та виконаній адвокатом роботі.

З врахуванням цієї обставини, а також часткового задоволення апеляційної скарги ТОВ «Українська факторингова компанія» на додаткове рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2018 року, підлягає стягненню з позивача на користь ОСОБА_4 500 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, пов'язаних з переглядом судових рішень в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2018 року залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2018 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на додаткове рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року задовольнити частково.

Додаткове рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року змінити.

Заяву про відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-А, поверх 2, код 40235074, п/р №59000 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005) на користь ОСОБА_4 (проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 7000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-А, поверх 2, код 40235074, п/р №59000 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005) на користь ОСОБА_5 (проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) 2000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

В решті заяви відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-А, поверх 2, код 40235074, п/р №59000 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005) на користь ОСОБА_4 (проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 500 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, пов'язаних з переглядом судових рішень в апеляційному порядку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 січня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

О.І.Талалай