Справа № 283/407/19
Провадження №6/283/70/2019
У Х В А Л А

12 грудня 2019 року м. Малин

Малинський районний суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

за участі

секретаря - Ільніцької С.В.

заявника

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового наказу Малинського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2019 року ,-

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочку виконання судового наказу Малинського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2019 року, виданого за заявою Виробничого комунального житлово ремонтного експлуатаційного підприємства у справі № 283/407/19 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово комунальні послуги за період з 01 травня 2016 року по 31 січня 2019 року в сумі 2944,72 грн. та судових витрат в розмірі 192,10 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що вона є особою похилого віку, пенсіонером.

Боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву не підтримала, пояснила, що відмовляється здійснювати оплату заборгованості у зв`язку з неякісним наданням комунальних послуг.

Голова ліквідаційної комісії Виробничого комунального житлово ремонтного експлуатаційного підприємства Сироватська Н.М. у судове засідання, яке було призначено на 12 грудня 2019 року о 10 год., не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про місце, час та дату розгляду справи.

Подала до суду клопотання, в якому просила у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення відмовити, оскільки така заява подана з метою затягування виконання рішення суду, також з моменту ухвалення рішення пройшло майже рік.

Обставини на які посилається ОСОБА_1 , а саме, що вона є людиною похилого віку, пенсіонером , не є підставою для розстрочення рішення у розумінні статті 435 ЦПК України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши заяву про розстрочку виконання рішення суду та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 лютого 2019 року Малинським районним судом за заявою Виробничого комунального житлово ремонтного експлуатаційного підприємства видано судовий наказ у справі № 283/407/19, яким заяву задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованості за житлово комунальні послуги за період з 01 травня 2016 року по 31 січня 2019 року в сумі 2944,72 грн. та судові витрати в розмірі 192,10 грн.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно з ч.3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 ст. 435 ЦПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови ( ч. 5 ст. 435 ЦПК України).

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно зі ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, заявником не надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, які ускладнюють або виключають можливість виконання рішення суду, згідно з вимог процесуального закону.

Також судом встановлено, що з моменту ухвалення судом рішення пройшло майже десять місяців і жодної оплати на виконання рішення суду та погашення заборгованості, ОСОБА_1 не здійснено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не підтримала свою заяву.

Виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви для розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 353, 435 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового наказу Малинського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2019 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С. Д. Міхненко