Справа № 189/1689/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.2019 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: Державна нотаріальна контора Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вона зіслалася на те, що 01.01.2008 року помер її батько ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації смертей 09.01.2008 року зроблено відповідний запис за №09 та видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області свідоцтво про смерть серія І-КИ №200402. Спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, крім іншого, складається із житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: смт. Покровське вул. ім. Кісенка І.Г., 80 Б, Покровський район, Дніпропетровська області. Право власності померлого ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, так як проживала разом із померлим до дня його смерті. 24 лютого 2012 року померла її мати ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей 03.03.2012 року зроблено відповідний запис за №46 та видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області свідоцтво про смерть серія І-КИ №449913. Спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, крім іншого, складається із житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: смт. Покровське вул. ім. Кісенка І.Г., 80 Б, Покровський район, Дніпропетровська області, як спадкове майно після смерті ОСОБА_2, яке вона фактично прийняла, але не встигла оформити до моменту смерті. Відповідно до ч.1 ст.1262 позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 24 лютого 2012 року як її рідна донька. 13 червня 2018 року вона звернулася до державного нотаріуса Державної нотаріальної контори Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.06.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не було надано оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, та було рекомендовано звернутися до суду для вирішення права власності в порядку спадкування на житловий будинок в судовому порядку. В звязку з вищевикладеним просить задовольнити позовну заяву.

У судове засідання сторони не зявилися, надіславши до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності.

Представник позивача позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 селищної ради Покровського району Дніпропетровської області рішення просить винести на розсуд суду.

Представник третьої особи Державної нотаріальної контори Покровського району Дніпропетровської області не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЯР №069300, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками позивачки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Шпеньович» (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КИ №200402, виданого 09.01.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_2 помер 01.01.2008 року. (а.с.4).

З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що за адресою вул. ім. Кісенка І.Г., 80-Б, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області знаходиться житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, власником якого був ОСОБА_2. (а.с.5-7).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №449913, виданого 03.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 померла 24.02.2012 року. (а.с.8).

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_3 при житті володіла, користувалася та розпоряджалася житловим будинком, що розташований по вул. ім. Кісенка І.Г., 80 Б, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, який прийняла у спадщину після свого чоловіка ОСОБА_2, але не оформила своїх спадкових прав, а отже він перебував у її приватній власності, яка припинилася внаслідок її смерті у відповідності до положень ст. 346 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, ОСОБА_3, померлої 24.02.2012 року, однак, державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 13.06.2018 року було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, на майно, яке складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. ім. І.Г. Кісенка, 80Б, смт. Покровське, у звязку з ненаданням ОСОБА_1 правовстановлюючого документу на житловий будинок. (а.с.10).

Так, згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними правилами міжнародного права.

Згідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою.

Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва (втратила чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 5 серпня 1992 року.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30 липня 2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).

У технічному паспорті на спірний будинок «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» у графі «рік побудови» зазначено « 1973 р.».

Тобто спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а померла ОСОБА_3 набула за життя право власності, яке переходить у порядку спадкування, відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1218 ЦК України.

Таким чином, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою, оскільки це необхідно позивачу для визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 24.02.2012 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.15, 16, 328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 215, 218, 223 ЦПК України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: Державна нотаріальна контора Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії АМ №840901, виданий 12.06.2002 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: смт. Покровське вул. ім. Кісенка І.Г., 80 Б, Покровського району Дніпропетровської оласті, а саме: житловий будинок, загальною площею 95 м2, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначений як А-1; гараж, загальною площею 26 м2, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначений як Б-1; погріб, загальним обємом 14 м3, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначений як А-1; вбиральня, 1 шт., відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначена як Ж-1; літня кухня, загальною площею 52 м2, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначена як В-1; сарай, загальною площею 21 м2, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначений як Г-1; сарай, загальною площею 13 м2, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначений як Д-1; прибудова до літньої кухні, загальною площею 8,6 м2, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначена як в-1; огорожа, загальною площею 20 м2, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначена як №1,3; вимощення, загальною площею 73 м2, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначене як І; басейн, 1 шт., відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначений №2; колодязь, загальною глибиною 5 п/м, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок позначений №-1, в порядку спадкування за законом, який належав ОСОБА_3, померлій 24 лютого 2012 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Пустовар