Справа № 523/8341/15-ц
Провадження №2/523/666/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2019 р. м.Одеса

Суворовськийрайонний суд містаОдеси в складі:

головуючогосудді - Аліна С.С.

при секретарі - Вовкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю „РВ-ЛІЗИНГ", товариства з обмеженою відповідальністю «Таксі Лідер», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

До Суворовського районного суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю „РВ-ЛІЗИНГ", товариства з обмеженою відповідальністю «Таксі Лідер» про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.; стягнення матеріальної шкоди у розмірі 18000 грн.; стягнути вартість компенсації за проведення подальшої медичної операції для відновлення біологічної роботи селезінки; зобов`язати відповідачів усунути механічні пошкодження мотоциклу КТМ, або прийняти його у власність та передати позивачу у власність новий мотоцикл даної моделі та даної модифікації.

Вищевказана справа перебувала в провадженні судді Пепеляшкова О.С. з 29.05.2015р. по 06.04.2017р.

10.04.2017р. ухвалою суду було прийнято вищевказану справу до провадження судді Аліної С.С., згідно авто розподілу справи від 06.04.2017р., у зв`язку з перебуванням судді Пепеляшкова О.С. у декретній відпустці.

Представником позивача було уточнено позовні вимоги 18.05.2015р. та 04.12.2015р.

Звернувся до суду з уточненим позовом, просив суд: стягнути з відповідачів у солідарному порядку моральну шкоду у розмірі 90 000 грн., матеріальну шкоду у розмірі 38000 грн.; стягнути вартість компенсації за проведення подальшої медичної операції для відновлення біологічної роботи селезінки; зобов`язати відповідачів усунути механічні пошкодження мотоциклу КТМ, або прийняти його у власність та передати позивачу у власність новий мотоцикл даної моделі та даної модифікації.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 14.04.2015 року приблизно о 11.40 годині сталося ДТП, винуватцем якого став ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «Дачія», д/н НОМЕР_1 , який рухався по вул. Південна дорога з боку с. Крижанівка в напрямку вул. Дніпропетровська дорога в м. Одесі, однак допустив порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.3 «Правил дорожнього руху» України, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . При даному ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та фізичні пошкодження отримав водій мотоцикла.

Після даного ДТП водія ОСОБА_1 було направлено до медичного закладу та проведена операція.

Позивач посилається на те, що періодично перебуває на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що потребує майнових витрат. Крім того, майну позивача завдана матеріальний збиток, а саме мотоциклу, який був пошкоджений внаслідок ДТП.

11.04.2019р. ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси поновлено судовий розгляд по вищевказаній цивільній справі, оскільки виникла потреба з`ясувати обставини справи, а саме з`ясувати розмір матеріальної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідачів на його користь тому.

04.09.2019р. у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги, а саме уточнив розмір матеріальної та моральної шкоди, просив стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі - 380 000 грн. та моральну шкоду у розмірі 90 000 грн. Уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ТОВ„РВ-ЛІЗИНГ", ТОВ «Таксі Лідер`процесу у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 надав письмову заяву до суду в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи провести за його відсутності, яка міститься в матеріалах справи (а.с.7, т.2).

Представник ТОВ „РВ-ЛІЗИНГ" надав до суду відзив в якому просив відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Товариства обмеженою відповідальністю «РВ-Лізінг» (а.с.71-73. т.1). Посилався на те, що позивачем в своєму позові зазначається про те, що саме з вини відповідача ОСОБА_2 сталося ДТП, однак жодного рішення/вироку до суду надано не було.

Як стверджує позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, автомобіль DACIA LOGAN, д/н НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_2 належить відповідачу ТОВ «Таксі- Чемпіон», що не відповідає дійсності, даний автомобіль є власністю ТОВ «РВ-Лізінг» Однак, ТОВ «РВ-Лізінг» не надає послуги населенню по перевезенню пасажирів, а лише займається передачею в оренду транспортних засобів.

Як вбачається з договору оренди автомобіля від 09.10.2014 року, та Акту прийому від 10.10.2014 року, автомобіль DACIA LOGAN, 2008 року випуску, колір синій, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , був переданий ТОВ «Таксі-Лідер».

Відповідач ОСОБА_4 не є працівником ТОВ «РВ-Лізінг», не знаходиться у яких трудових чи цивільно-правових відносинах з ТОВ «РВ-Лізінг». На яких він керував автомобілем DACIA LOGAN, 2008 року випуску, колір синій, ний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , TOB «РВ-Лізинг» не відомо.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, суд вважає, про те що позов є частково обґрунтованим, частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено про те, що 14.04.2015 року приблизно о 11.40 годині водій ОСОБА_2 допустив порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.3 «Правил дорожнього руху» України, керуючи технічно справним автомобілем марки «Дачія», д/н НОМЕР_1 здійснював рух по вул. Південна дорога з боку с. Крижанівка в напрямку вул. Дніпропетровська дорога в м. Одесі. На регульованому перехресті вул. Південна дорога вул. Дніпропетровська дорога виїхав в межі перехрестя та виконав поворот ліворуч на вул. Дніпропетровська дорога, після чого почав здійснювати рух прямо. Будучи не уважним, не слідкував за дорожніми обставинами, перед початком перестроювання не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав виконувати перестроювання на смугу, що знаходиться праворуч від його автомобіля, не надав перевагу в русі транспортним засобам, що здійснюють рух в попутному напрямку по смузі, на яку він перестроювався, та допустив зіткнення з мотоциклом НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який не мав технічної можливості уникнути ДТП, внаслідок чого допустив зіткнення.

У результаті зазначеного зіткнення водій мотоцикла ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки у вигляді забиття поперекової області з розвитком лівостороннього посттравматичного ексудативного плевриту; закрита травма животу у вигляді розриву селезінки, що супроводжується всередині черевною кровотечею (подальшим видаленням селезінки), посттравматичний панкреатит, який ускладнився розвитком некрозу підшлункової залози; забита рана області лівого ліктьового суглоба, садно області правого ліктьового суглоба, що підтверджується випискою № 9127 .

Згідно довідки до акту МСЕК серії 10 ААВ № 783195 ОСОБА_1 була присвоєна 3 група інвалідності (загальне захворювання) (а.с.90, т.1)

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03.04.2017р. ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з призначенням додаткового покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок, у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адмінправопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні ДТП доведена.

27.08.2015р. до суду надійшов лист ГУМВС України в Одеської області МРЕВ ДАІ згідно якого вбачається, що автомобіль марки «DACIA LOGAN», темно синього кольору, держ. номер НОМЕР_1 належить ТОВ „РВ-ЛІЗИНГ" (а.с.49,50, т.1). Даний факт підтверджується у відзиві відповідача ТОВ „РВ-ЛІЗИНГ"

Відповідно до договору оренди автомобіля від 09.10.2014 року, та Акту прийому від 10.10.2014 року, автомобіль DACIA LOGAN, 2008 року випуску, колір синій, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , був переданий ТОВ «Таксі-Лідер» (а.с.75-76,77, т.1).

У судовому засіданні у якості свідків було допитано батьків позивача: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та дружину позивача ОСОБА_7 , які пояснили суду наступне.

ОСОБА_1 рухався на своєму мотоциклі КТМ 14.04.2015 року приблизно о 11:00 по пр. Дніпропетровська дорога у м. Одеса на роботу . На перехресті біля ринку с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, що розташований вздовж вул. Дніпропетровська дорога ОСОБА_1 не порушуючи ПДР проти своєї волі врізався у легковий автомобіль «ТАКСІ» «Дачія» ЛОГАН, д/н НОМЕР_1 та отримав важкі тілесні ушкодження здоров`я, було пошкоджено життєво важливі органи його системи травлення .

Після ДТП ОСОБА_5 зателефонували та вона разом зі своїм чоловіком негайно приїхали на місце події даного ДТП. Водій таксі, що брав участь у ДТП ніякої допомоги не надавав, він тільки комусь дзвонив та сидів у цьому легковому автомобілю «ТАКСІ» з пошкодженим бампером та переднім правим колесом .

Тільки після приїзду ДАІ на місце даного ДТП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завезли сина у важкому стані до Одеської обласної клінічної лікарні на медичне обстеження та після його проходження було повідомлено про те, що треба негайно робити хірургічну операцію для видалення його селезінки.

ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікування у Одеської обласної клінічної лікарні дуже довго, оскільки як відомо у нього у подальшому почалися ускладнення стану його здоров`я та виникли пухлини на місці проведення хірургічної операції. Дана ситуація поставила їх сім`ю в скрутне матеріальне положення.

Крім того, ОСОБА_1 було запропоновано подальше лікування та рекомендоване хірургічне втручання (трансплантації селезінки та підшлункової залози), що також потребує матеріальних витрат (а.с.98-100, 102-104, 106-109, т.1).

Ухвалою суду від 19.01.2016р. призначено по вищевказаній справі судову транспортно-товарознавчу експертизу, яку доручено експерту Дубському Юрію Володимировичу.

Згідно висновку № СЕ-2511-2-785.16 від 31.03.2017р. встановлено, що вартість матеріальної збитку (шкоди), спричиненого власнику мотоциклу марки КТМ ADVENTURE 950, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого при ДТП 14.04.2015 року у м. Одеса становить у розмірі 65451,82 грн. Встановлення технічного стану мотоциклу марки КТМ ADVENTURE 950, д.н.з. НОМЕР_2 виходить за межі компетенції експерта (а.с.221-255, т.1).

Ухвалою суду від 19.07.2017р. призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю „РВ-ЛІЗИНГ", товариства з обмеженою відповідальністю «Таксі Чемпіон», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди судову автотоварознавчу експертизу, яку доручено експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Згідно висновку № 18-5232/5234 від 20.02.2019р. встановлено, що ступінь пошкодження особистого майна, водія мотоциклу марки КТМ ADVENTURE 950 д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого при ДТП, яка сталася 14.04.2015 року у м. Одеса, по кожному найменуванню, вказана в колонці №7 таблиці № 1.

Вартість матеріального збитку (шкоди), спричиненого власнику особистого майна водія мотоциклу марки КТМ ADVENTURE 950 д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого при ДТП, яка сталася 14.04.2015 року у м. Одеса, по кожному найменуванню, вказана в колонці №8 таблиці №1 та складає - 23156 грн. 00 коп. (двадцять три тисячі сто п`ятдесят шість грн. 00 коп.).

Загальний стан особистого майна водія мотоциклу марки КТМ ADVENTURE 950 д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого при ДТП, яка сталася 14.04.2015 року у м. Одесі, станом на момент експертизи, та чи можлива його подальша експлуатація або використання, детально викладена в дослідницькій частині. (а.с.212-219, т.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 22 ЦК України - особа, який завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до п. п. 4-7,11,16,17 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч). Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб - то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).При цьому потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Як зазначає позивач, після ДТП він зазнав тяжких моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного життя.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами до пункту 9, внесеними постановою від 25.05.2001 р. N 5), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП, яка виникла з вини відповідачів, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити у розмірі 90 000 гривень, який підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів, а саме: ОСОБА_8 та ТОВ «Таксі Лідер» на користь позивача.

За вимогами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При таких обставинах позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню. Підлягають стягненню у солідарному порядку з ОСОБА_9 , ТОВ «Таксі Лідер», ТОВ „РВ-ЛІЗИНГ" на користь ОСОБА_1 матеріальна шкоду у розмірі 88607,82 грн. та моральна шкода у розмірі 90 000 грн.

Крім того, підлягають стягненню в рівних частинах з ОСОБА_9 , ТОВ «Таксі Лідер», ТОВ „РВ-ЛІЗИНГ" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірні 243,60 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 5940 грн.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 265 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1172, 1188 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю „РВ-ЛІЗИНГ", товариства з обмеженою відповідальністю «Таксі Лідер» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), товариства з обмеженою відповідальністю «Таксі Лідер» (м. Одеса, вул. О. Вишні, 1), товариства з обмеженою відповідальністю „РВ-ЛІЗИНГ" (м. Одеса, вул. Зоопаркова, 2, оф. 1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 )матеріальну шкоду у розмірі 88607,82 грн.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), товариства з обмеженою відповідальністю «Таксі Чемпіон» (м. Одеса, вул. О. Вишні, 1), товариства з обмеженою відповідальністю „РВ-ЛІЗИНГ" (м. Одеса, вул. Зоопаркова, 2, оф. 1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 90 000 грн.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), товариства з обмеженою відповідальністю «Таксі Лідер» (м. Одеса, вул. О. Вишні, 1), товариства з обмеженою відповідальністю „РВ-ЛІЗИНГ" (м. Одеса, вул. Зоопаркова, 2, оф. 1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірні 243,60 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 5940 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.09.2019р.

Суддя Аліна С.С.