У Х В А Л А

16 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 756/1503/18

провадження № 61-7593ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав із пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченим статтею 390 ЦПК України, касаційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2018 року.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що звертається із касаційною скаргою на вищевказані судові рішення повторно.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2018 року первинну касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто у зв`язку із невиконанням ухвали про залишення касаційною скарги без руху, якою встановлено заявникові строк для сплати судового збору.

12 квітня 2019 року ОСОБА_1 вдруге подав касаційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2018 року у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року було повернуто.

Наведені у касаційній скарзі, поданій ОСОБА_1 09 грудня 2019 року підстави для поновлення строку на касаційне оскарження суд не визнає поважними, оскільки не перестали існувати причини, через які первинну касаційну скаргу заявника залишено без руху та повернуто.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

Таким чином, особі, яка подає касаційну скаргу, слід подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із належними доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Окрім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заява, у якій заявник зазначає, що його річний дохід у 2018 році становив 100 грн, інших доходів, майна, рахунків в банках не має. Надає світлокопію довідки, яка видана ДПІ в Оболонському районі ГУ ДПС у м. Києві про відомості щодо подання ОСОБА_1 податкової декларації платника єдиного податку.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи викладене, доводи заявника не свідчать про майнову неспроможність сплатити судовий збір за подачу цієї касаційної скарги.

Розмір судового збору за подання касаційної скарги фізичною особою на ухвалу суду становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, заявникові слід сплатити судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: (стандарт IBAN) - UA7026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, адреса електронної пошти за наявності.

Всупереч зазначеним вимогам в касаційній скарзі відсутні вищезазначені відмості.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки передбачені законодавством.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров