Головуючий суддя
в суді І інстанції Козіна С.М.
Єдиний унікальний № 374/158/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді - Козіної С.М.,

за участі:

секретаря - Маламан Я.О.,

позивача - ОСОБА_1 (не з`явилась),

відповідача - ОСОБА_2 (не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 , у якому проживає разом зі своєю дочкою ОСОБА_3 .. ОСОБА_2 є її онуком, який також зареєстрований у вказаному будинку, проте з весни 2011 року у даному будинку не проживає, виїхав разом з невісткою. З того часу місце перебування онука їй невідоме. З моменту свого переїзду відповідач не проживав у цьому будинку, спільного господарства не вів, його особистих речей у будинку, господарських будівлях і спорудах та на території домоволодіння немає, за комунальні послуги не платить, його місцезнаходження та засоби зв`язку позивачу невідомі.

Позивач просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користуванням житловим будинком АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у ньому понад шість місяців без поважних причин.

У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримувала, просила проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи в силу ст. 128, 131 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на веб-порталі "Судова влада України".

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власницею будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 вересня 2009 року. Право власності зареєстровано в КП КОР "Білоцерківське міжміське БТІ" від 07 вересня 2009 року (а.с. 7, 8).

З акту обстеження проживання, складеного комісією в складі в.о. старости сіл Пії та Липовий Ріг ОСОБА_4 , сусідки ОСОБА_5 , соціального працівника терцентру ОСОБА_6 , встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично там не проживає з 2011 року по даний час (а.с. 9).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області № 19-02-04 від 13 травня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: дочка ОСОБА_3 (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частинами третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки /реєстрації/ самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2011 року виїхав з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та з того часу там не проживає, тому втратив право користування цим житлом.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 71, 72, 163 ЖК Української РСР, ст. 29 405 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 223, 247, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користуванням житловим будинком АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя