Ухвала

Іменем України

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 216/6226/15-ц

провадження № 61-16181ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у справі за заявою представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсними договорів факторингу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

30 листопада 2018 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Кредитні ініціативи» вчиняти будь-які дії, у тому числі нотаріальні, направлені на зміну власника іпотечного майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , будь-яким шляхом до розгляду судом даної справи у суді.

Вимоги мотивовані тим, що на адресу ОСОБА_1 надійшов від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А. лист про передачу заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» про намір останнього звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 в порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 30 листопада 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Судове рішення обґрунтовано тим, щоневжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ТОВ «Кредитні Ініціативи» звернулися з апеляційною скаргою до Дніпровського апеляційного суду посилаючись на те, що предметом позову у справі є стягнення заборгованості за кредитним договором № 308/0606/88-295 від 08 червня 2006 року, квартира на яку накладено арешт не є предметом спору у даній справі. У зустрічному позові ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів факторингу б/н та № 15, укладених 28 листопада 2012 року, також не йде мова про майно ОСОБА_1 Квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 не має відношення до спору, що розглядається у справі № 216/6226/15-ц. Наявність арешту, накладеного на зазначене помешкання, жодним чином не полегшить виконання судового рішення, ані у випадку задоволення первісного позову, ані у випадку задоволення зустрічного позову.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні Ініціативи» задоволено, ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2018 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Судове рішення обґрунтовано тим, що ухвала суду про забезпечення позову не містить будь-якого обґрунтування з приводу того на підставі яких фактів та встановлених обставин, суд дійшов до такого висновку та відсутністю існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у даній справі.

28 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року в зазначеній вище справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року та залишити в силі ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2018 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зазначена у заяві про забезпечення позову квартира безпосередньо не є предметом ні первісного, ні зустрічного позову.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у справі за заявою представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсними договорів факторингу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська