Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А..

при секретарі Кваші С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його предявлення до виконання по справі №490/13085/13-ц,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 р. заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №490/13085/13-ц. Заяву мотивовано тим, що 06 травня 2014 р. Центральний районний суд м. Миколаєва видав виконавчий документ №490/13085/13-ц у справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. При підготовці виконавчого документу для направлення до органів Державної виконавчої служби виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату. Посилаючись на викладене, заявник просив суд видати дублікат виконавчого документу №490/13085/13-ц від 06 травня 2014 р.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2018 р. вищевказану заяву повернуто Банку.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задоволено. Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2018 року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2019 року відведено суддю Черенкову Н.П. від розгляду заяви Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документу по справі №490/13085/13-ц.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій зазначила, що заперечує проти задоволення заяви, оскільки заявником не надано жодних доказів втрати виконавчого листа з поважних причин. Також зазначила, що строк пред`явлення виконання сплинув 06.05.2015 р., що є прямим порушенням п.17.4 Розділу ХІІ ЦПК України.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Центральним районним судом м. Миколаєва 23 квітня 2014 року ухвалено заочне рішення по справі №490/13985/13-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом в сумі 4028,84 грн., заборгованість по процентам в сумі 11202,22 грн., штрафи у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 761,55 грн.(процентна складова), судовий збір у сумі 229,40 грн.

06 травня 2014 р. видано виконавчий документ №490/13085/13-ц за вказаним рішенням.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 травня 2016 р. задоволено заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа.

24 травня 2018 р. ПАТ КБ «Приватбанк» повторно звернувся із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Відповідно п.17.4 Прикінцевих положень Розділу ХІІ ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідност.433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Із заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не вбачається, коли саме виконавчий документ направлявся поштовою кореспонденцією до виконавчої служби, до такої заяв не надане підтвердження його направлення, підтвердження того, що такий не перебуває на виконанні на теперішній час, або підтвердження його втрати.

Поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку. Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно достатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Згідно з пунктом 43рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Заявником не надано жодних доказів втрати виконавчого документу, як і не надано жодних доказів надіслання виконавчих листів до виконання, і безпідставне поновлення процесуальних строків є порушенням правової визначеності.

Крім того, додатково суд звертає увагу, що з часу попереднього звернення до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа в травні 2016 р. по травень 2018 р., тобто протягом двох років, стягувачем не надано доказів вчинення жодних дій щодо пред`явлення вказаного вище виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказані вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 433 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його предявлення до виконання по справі №490/13085/13-ц - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО