Справа № 487/6701/18
Провадження № 2/487/523/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ободенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №487/6701/18, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 та заборони іншим особам вчиняти будь які дії щодо вказаної квартири до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили, також накласти арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 та заборони іншим особам вчиняти будь які дії щодо вказаної квартири до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про припинення права власності на ј частку у квартирі АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній сумісній власності, із виплатою грошової компенсації у розмірі 50730 грн. та визнання права власності на ј частку квартири АДРЕСА_1 .

30.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 та заборони іншим особам вчиняти будь які дії щодо вказаної квартири до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили, також накласти арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 та заборони іншим особам вчиняти будь які дії щодо вказаної квартири до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили.

Обґрунтовуючи вимоги, в заяві посилався на те, що спірна квартира може бути відчужена відповідачем, який є співвласником спірної квартири, третім особам, що може затрудити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки на теперішній час співвласник ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визначення часток у спірній квартирі та у разі задоволення позову ОСОБА_3 і ОСОБА_2 зможуть розпорядитися своїми частками у спільній сумісній власності без його згоди, збільшувати або зменшувати розмір своїх часток.

Так, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.4,5 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, позивач не довів суду, і не надав переконливі докази, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про припинення права власності відповідача та визнання права власності позивача на частку у спірній квартирі.

З заяви про забезпення позову вбачається, що заявник фактично просить про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , які є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , розпоряджатися своє власністю.

Проте, що оскільки право власності відповідача на частку в квартирі АДРЕСА_1 не оспорюється, позивач звернувся із позовом, у зв`язку з тим, що вважає, що існують підстави для припинення права власності відповідача на його частку у квартирі, суд приходить до висновку, що підстав для арешту квартири, що належить позивачу і відповідачу, а також третьої особі на праві спільної часткової власності, не вбачається, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, слід відмовити, враховуючи рішення ЄСПЛ по справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року, яким ЄСПЛ визначив основні критерії, згідно яких необхідно оцінювати дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справах, що стосуються втручання в майнові права особи: чи мало місце втручання у майно в розумінні Конвенції; чи було втручання законним в контексті положень національного законодавства; чи переслідувало втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства; чи було втручання у право власності справедливим, тобто чи було дотримано "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №487/6701/18 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В. Щербина