ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Чернівці

справа № 714/552/19

провадження 22-ц/822/1149/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2019 року в цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами. Відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та підписав заяву №б/н від 26.07.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Станом на 20.05.2019 року відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за договором, щодо оплати боргу у встановлений договором термін, внаслідок чого його заборгованість за кредитом становить 36862,01грн., з яких: 11842,68грн. заборгованість за тілом кредиту, 7619,79грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 15045,29 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 122,73грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1731,52 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 36862,01грн. за кредитним договором № б/н від 26.07.2012 року та судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2019 року позовні вимоги АТКБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТКБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 26.07.2012 року в розмірі 11842( одинадцять тисяч вісімсот сорок дві) грн. 68 коп., що становить заборгованості за тілом кредиту.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь АТКБ "Приватбанк" понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 617,16грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2019 року в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту та неустойкою та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

АТ КБ «Приватбанк» у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що суд при ухвалені рішення належним чином не перевірив доводів, які мають значення для правильного вирішення справи, не надав належної оцінки наявним у справі доказам, зокрема не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору, не перевірив розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок, що з відповідача підлягає стягненню заборгованості за тілом кредиту, а для стягнення неустойки підстави відсутні, оскільки надані Банком Умови та Правила та Тарифи не містять підпису відповідача, а тому не можуть бути складовою частиною кредитного договору. Суд безпідставно також відмовив у стягненні простроченого тіла кредиту.

До суду була надана копія заяви, в якій відповідач особистим підписом засвідчив, що «Я згоден, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною та Банком договір про надання банківських послуг».

Відсутність підпису Позичальника на Умовах та правилах та тарифах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він ознайомлений з відповідними документами, а отже повністю згодний з умовами кредитування та отримання кредиту саме на таких умовах.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено наступне. 26.07.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку». В Анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку» з підписом клієнта ОСОБА_1 від 26.07.2012 року містяться його анкетні дані.

З довідки, наданої АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що на підставі укладеного між сторонами договору б/н від 26.07.2012 року, ОСОБА_1 були надані наступні кредитні картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 123252 остання з яких має термін дії до останнього дня жовтня 2018 року.

З долученого до справи розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 20.05.2019 року відповідач має заборгованість перед банком в розмірі 36862,01грн., з яких: 11842,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту;7619,79 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 15045,29 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 122,73 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1731,52 грн. - штраф (процентна складова).

Суд першої інстанції вважав обгрунтованим позов лише в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11842 грн. 68 коп.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вважав доведеним обов`язок відповідача сплатити Акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» за договором від 26.07.2012р. кошти лише в частині тіла кредиту в розмірі 11842 грн. 68 коп.

Колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Нацбанку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) та простроченого тіла кредиту, стягнути заборгованість по процентам за користування кредитом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту та неустойки.

Позивачем не наведено чітких, однозначних та зрозумілих норм закону, на підставі яких ним було пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та які б слугували достатньою правовою підставою для її задоволення, враховуючи те, що правова природа та підстави нарахування простроченого тіла кредиту не передбачені самими Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26.07.2012 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

На що правильно звернув увагу суд першої інстанції та зазначив про це в рішенні.

Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17.

Вимог про стягнення процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав передбачених ст. ст. 625, 1048 ЦК України позивач не заявляв.

Враховуючи зазначене, безпідставними є доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту та неустойки.

Колегія суддів відхиляє зазначені доводи апелянта, оскільки позивачем не доведено розміру процентів, які підлягають до сплати за користування кредитними коштами, анкета-заява не вказує на наявність правових підстав для стягнення з відповідача процентів, про стягнення процентів на рівні облікової ставки Національного банку України позов не пред`являвся.

Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування немає.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту 13 грудня 2019 року.

Головуючий (підпис) І.Б. Перепелюк

Судді: (підпис) Н.К. Височанська

(підпис) І.Н. Лисак

Згідно з оригіналом :