Справа № 502/2176/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1

від імені та в інтересах ОСОБА_2

до

Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 26.11.2018 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання та прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та визнання за ним права власності на земельні ділянки з спадщиною, після смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування викладених позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 , вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.12.2011 року, Довідкою сільської ради № 556 від 10.08.2018 року. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,6200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1344), відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 477397, виданого головою Старотроянівської сільської ради 19.03.2001 року, але вказаний державний акт втрачений. Також відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,2079 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0196) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №588108 виданого 03.03.2010 року, але вказаний державний акт втрачений.і на тепер можливо надати тільки його копію. Перед смертю ОСОБА_3 заповідала своє майно позивачу, що підтверджується Заповітами від 02.03.1992 року, від 23.09.1999 року, Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 28.02.2012 року. Після смерті ОСОБА_3 належне їй майно у вигляді вищевказаних земельних ділянок позивач фактично прийняв у спадщину, оскільки вони разом проживали за однією адресою в АДРЕСА_1 , де він доглядав бабусю ОСОБА_3 до момента смерті та проводив її поховання, що підтверджується Актом депутата сільської ради від 10.08.2018 року. Тобто він фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але належним чином право власності на спадкове майно не оформлював. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Влітку 2018 року позивач вирішив належним чином оформити спадкове майно, з заявою про прийняття спадщини звернувся до Теплодарської міської державної нотаріальної контори, але йому було рекомендовано звернутись до суду через те, що він не зміг належним чином підтвердити факт прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням нотаріуса №1062/02-14 від 13.11.2018 року.

Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої позов визнають у повному обсязі, просять розглянути справу без їх участі.

На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що 05.12.2011 року складено відповідний актовий запис №35, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05.12.2011 року виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області серія НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки, виданої 10 серпня 2018 року Старотроянівською сільською радою Кілійського району ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 1940 року до дня смерті.

Актом депутата Старотроянівської сільської ради виборчого округу № 8 від 10.08.2018 року, встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але на даний час проживає в АДРЕСА_2 та його бабуся ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Вони вели спільне господарство. ОСОБА_2 доглядав за хворою бабусею по день її смерті. Він дійсно справляв поховання бабусі, що також підтверджено сусідами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..

Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих доказів, суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з заповіту, посвідченого Старотроянівською сільською радою Кілійського району 02.03.1992 року за реєстровим № 11, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилося із чого б не складалося і загалі все те, що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_2 .

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №588108, виданого Старотроянівською сільською радою 10.02.2010 року на підставі рішення Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 28.12.1993 року та рішення Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 27.11.2009 року № 153, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,2079 га, розташованої АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0196.

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 477397, виданого Старотроянівською сільською радою народних депутатів 19.03.2001 року, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 3,62 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Належність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 3,62 га підтверджена витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:1344.

З повідомлення №1062/02-14 від 13.11.2018 року, виданого Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, оскільки ним пропущений строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно повідомлення № 47/01-16 від 15.01.2019 року, наданого Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була відкрита спадкова справа №143к/2018, із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 .

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з пунктом «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 125 ЗК України,право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згдіно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

Судом також встановлено, що в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт спільного проживання та прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на земельну ділянку площею 3,6200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1344), відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 477397, виданого головою Старотроянівської сільської ради 19.03.2001 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на земельну ділянку площею 0,2079 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0196) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №588108 виданого 03.03.2010 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан