Дата документу 10.12.2019 Справа № 337/5194/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3710/19 Головуючий у 1-й інстанції: Гнатик Г.Є.
Є.У.№ 337/5194/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «ВЕСНА-2», треті особи: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова Олена Володимирівна про визнання протиправними і скасування рішень загальних зборів ЖБК «Весна -2» від 16.08.2017 року, 24.09.2017 року, визнання протиправним та скасування рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку від 06.08.2017 року, стягнення судових витрат,

за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Весна-2» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «ВЕСНА-2», треті особи: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В. про визнання протиправними і скасування рішень загальних зборів ЖБК «Весна -2» від 16серпня 2017 року, 24 вересня 2017 року, визнання протиправним та скасування рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку від 06 серпня 2017 року.

Зазначила, що 16 серпня 2017 року рішенням загальних зборів ЖБК «Весна-2», протокол № 16/08-17, її було звільнено з посади голови правління кооперативу, обрано нового голову ОСОБА_2 , про що 17 серпня 2017 року приватним нотаріусом ЗМНО Бєлоусовою В.О. внесені відповідні реєстраційні зміни до відомостей про юридичну особу.

24 вересня 2017 року загальними зборами членів ЖБК «Весна-2» було прийнято рішення, оформлене протоколом № 24/17, про реорганізацію ЖБК «ВЕСНА-2» в ОСББ шляхом перетворення, на підставі якого, 27 вересня 2017 року приватним нотаріусом Чепковою О.В. внесено зміни в реєстраційні документи та зазначено про припинення юридичної особи Житлово-будівельний-кооператив «Весна-2» шляхом перетворення в ОСББ.

Посилаючись на те, що загальні збори були проведені з порушенням Статуту ЖБК та Закону України «Про кооперацію», а прийняті на зборах рішення порушують її права як голови правління та члену кооперативу, просила про задоволення.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу «Весна-2» від 16 серпня 2017 року, оформлене протоколом № 16/08-17.

Визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Весна-2» від 24 вересня 2017 року, оформлене протоколом № 24/17.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Весна-2» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 15 600 грн. Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Весна-2» судовий збір на користь держави за подачу позовної заяви 1280 грн.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Житлово-будівельного кооперативу «Весна-2» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на думку скаржника, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до висновків, які не відповідають дійсним обставинам, що призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що загальні збори членів Житлово-будівельного кооперативу «Весна-2» 16.08.2017 року та 24.09.2017 року скликані та проведені з порушенням вимог Статуту та Закону України «Про кооперацію», а відтак усі прийняті на них рішення не можуть бути визнані законними та підлягають скасуванню. В іншій частині відмовив, оскільки під час розгляду справи встановив, що 06.08.2016 року скликання ЖБК «Весна -2» не проводилися, оскаржуване рішення не приймалося.

Крім того, розглядаючи вказану справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що правовідносини, які склались між учасниками справи, регулюються нормами Цивільного Кодексу України та Закону України «Про кооперацію».

Колегія суддів із висновками суду першої інстанції не погоджується та зазначає про таке.

Відповідно до частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час звернення позивача з цим позовом, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Європейської конвенції з прав людини. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

У цій справі позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним рішення установчих зборів ЖБК «Весна -2», оформлені протоколами установчих зборів від 16.08.2017 року та 24.09.2017 року на підставі яких було звільнено з посади голову правління кооперативу, внесено реєстраційні зміни до відомостей про юридичну особу Житлово-будівельний кооператив «Весна-2» та прийнято рішення про реорганізацію ЖБК «ВЕСНА-2» в Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку шляхом перетворення.

Вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 ЗУ «Про кооперацію», Кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Згідно із Законом № 1206 VІІ, кооперації створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Згідно із ч.1 ст. 85 ЦК України, непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

У частині першій статті 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є не тільки мешканкою будинку та власницею квартири в будинку, який увійшов до ЖБК «Весна -2», а і колишнім головою кооперативу. При цьому ОСОБА_1 вважає, що збори членів ЖБК «Весна-2» від 16.08.2017року, на яких було обрано нового голову кооперативу, та 24.09.2017 року, на яких прийняте рішення про реорганізацію ЖБК в ОСББ, є незаконними та такими, що не відбувалися у законному порядку.

За таких обставин спір у цій справі стосується права позивачки, порушеного, на її думку, внесенням змін до статуту кооперативу у зв`язку з її звільненням, створенням об`єднання та його державної реєстрації. Всі ці зміни відносяться саме до діяльності ЖБК «Весна -2», як юридичної особи.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 зроблено висновок, що при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача. При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у чинній редакції юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом № 2866-III. Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до статті 4 Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 145/1885/15-ц та від 10 квітня 2019 року в справі №510/456/17.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 813/6286/15 наведено такий правовий висновок.

Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців суб`єктом владних повноважень запису про припинення юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах. При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору. Вважаючи за необхідне заповнити цю прогалину закону, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України в редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів. Зазначені приписи кореспондуються з положеннями пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України у чинній редакції. Отже, оскільки спірні правовідносини є найбільш наближеними до правовідносин, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що наведений спір має вирішуватися судами за правилами ГПК України.

З наведеного вище правового висновку Великої Палати Верховного Суду випливає, що спори, пов`язані з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи повинні розглядатись за правилами господарського судочинства незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК України).

Отже, заявлені позивачкою вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку, що заявлений у цій справі спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а тому оскаржуване рішення в силу вимог частини 2 статті 377 ЦПК України підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 268, 369, 377, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Весна-2» задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року у цій справі скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «ВЕСНА-2», треті особи: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова Олена Володимирівна про визнання протиправними і скасування рішень загальних зборів ЖБК «Весна -2» від 16.08.2017 року, 24.09.2017 року, визнання протиправним та скасування рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку від 06.08.2017 року, стягнення судових витрат закрити.

Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд справи за її позовом віднесено до юрисдикції господарських судів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: