Справа: 164/2068/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 29 січня 2006 року померла бабуся позивача ОСОБА_4, по смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Городок Маневицького району Волинської області, вул. Центральній, 27. Ще за життя, 21 лютого 2005 року ОСОБА_4 посвідчила заповіт на імя ОСОБА_2, яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_5, кожен зокрема, не зявилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2006 року померла бабуся позивача ОСОБА_4, однак ще за життя, 21 лютого 2005 року посвідчила заповіт, згідно якого житловий будинок і надвірні споруди, які знаходяться в с. Городок Маневицького району Волинської області, по вул. Центральній, 27, заповіла ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

Згідно витягу з погосподарської книги № 1 за 2006-2010 роки та довідки Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області, власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що за адресою: вул. Центральній, 27, с. Городок Маневицького району Волинської області є ОСОБА_4, яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою разом із онукою ОСОБА_2, її чоловіком ОСОБА_6 та онуками - ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 10-11).

Відповіддю на усне звернення від 15 листопада 2018 року, приватним нотаріусом Маневицького районного нотаріального округу ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 19).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1122/01-16 від 29 грудня 2018 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла 29 січня 2006 року, спадкова справа не заводилась (а.с. 26).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на:

житловий будинок № 27, з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Центральній, в с. Городок Маневицького району Волинської області, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська