провадження №2/279/1288/19
Справа № 279/2630/19
Р І Ш Е Н Н Я
"11" вересня 2019 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
судді Коваленко В.П.
при секретарі Петрук О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за за позовом Військової частини № НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач військова частина НОМЕР_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 4246,01 гривню за недонос речового майна. В обґрунтування позовних вимог вказує, що за ОСОБА_1 рахується дебіторська заборгованість за завдані державі збитки в сумі 4246,01 гривень. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07.09.2017 року за №181 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 було призначено на посаду старшого навідника 1 розрахунку 1 гаубичного самохідно - артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно - артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до Інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року за №232 йому було видано речове майно . В подальшому, ОСОБА_1 , через низьку виконавчу дисципліну, систематичні порушення військової дисципліни та скоєні військові адміністративні правопорушення, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 18 січня 2018 року за №12 було звільнено з військової служби в запас відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за пунктом 1 підпунктом «е» частини 8 (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків).
В судове засідання від представника позивача надійшла заява ,в якій він підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задоволити.
Відповідач в судове засідання не з"явився , про розгляд справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.
За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 м. Житомир. Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 18.01.2018 року №12, був звільнений з військової служби у запас за пунктом 1 підпунктом «е» ч.8 ст. 26 Закону України " Про військовий обов`язок та військову службу"(через службову невідповідність осіб рядового, сержантського, старшинською складу у разі невиконання службових обов`язків).
Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати військовою частиною НОМЕР_2 було здійснено відрахування коштів в сумі 91,65 грн., з грошового забезпечення ОСОБА_1 .. Також, відповідно до виписки ДКСУ від 22.01.2018 року ОСОБА_1 було добровільно внесено суму 2000 грн. на реєстраційний рахунок військової частини НОМЕР_2 в якості погашення заборгованості за недонос речового майна.
Станом на 15 травня 2019 року за колишнім військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 рахується дебіторська заборгованість за завдані державі збитки в сумі 4246,01 грн..
Військовою частиною НОМЕР_2 на адресу ОСОБА_1 було направлено листа за вих. №1945 від 21.09.2018 року з проханням відшкодувати заборгованість в сумі 4246,01 грн. у добровільному порядку перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок військової частини НОМЕР_2 за вказаними реквізитами. Однак, відповідач не відшкодував вартість виданих йому предметів речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу та не відповів про причини невідшкодування, хоча був ознайомлений з даною заборгованістю, що підтверджується довідкою №4 від 18.01.2018 року (а.с.11).
Відповідно до абз.2 п. 1 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач був звільнений з військової служби з військової частини НОМЕР_2 у запас за пунктом 1 підпунктом «е» ч.8 ст. 26 Закону України " Про військовий обов`язок та військову службу"(через службову невідповідність осіб рядового, сержантського, старшинською складу разі невиконання службових обов`язків), позивач має право на утримання з відповідача вартості предметів речового майна строки носіння яких не закінчилися, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1212 ЦК України, ст. ст. 263-268, ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Суддя В.П. Коваленко