РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності частково нікчемного правочину та визнання частково недійсним цього правочину, -

в с т а н о в и в: ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності частково нікчемного правочину та визнання частково недійсним цього правочину . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 липня 2010 p. між ним, від його імені та в його інтересах, ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності приватним нотаріусом Чумак Т.В. від 10 червня 2008 року, та між ОСОБА_6 було укладено інвестиційний договір на реконструкцію нежитлового приміщення, будівлі душевої літ. «Л-1» за адресою: АДРЕСА_1. Як видно із змісту Інвестиційного договору, він не підписував цей договір, а він значиться такий, що вчинений від його імені його представником - відповідачем ОСОБА_4 Між тим, якщо щодо вищенаведених часток будівель душової ним було надано досить широкий спектр повноважень, то щодо земельної ділянки було зазначено лише наступні повноваження : «Бути моїм представником з усіх без винятку питань, пов'язаних з приватизацією або викупом земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 на якій розташована належні йому частки будівлі душової, літ. «Л-1». Жодних інших повноважень за чітким змістом цієї довіреності ОСОБА_4 він не надавав.. Зазначає про те, що пункти 1.1, 1.3, 3.6, 3.8, 3.9 вказаного Інвестиційного договору , є нікчемними, а у всій іншій частині даний договір є недійсним. Тобто Інвестиційним правочином в цій частині порушені його права як власника земельної ділянки, оскільки за його змістом нині він не може користуватись та розпоряджатись своєї земельною ділянкою без згоди на те ОСОБА_6 Вважає, що за змістом ч.1 ст.217 ЦК України, з огляду на нікчемність положень 1.1.,1.3.,3.6., 3.8.,3.9. Інвестиційного договору решта його положень також є недійсними. Просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - інвестиційного договору від 01 липня 2010 року на реконструкцію нежитлового приміщення, будівлі душової літ. «Л-1» за адресою: АДРЕСА_1 в частині п.1.1., 1.З., З.6., З.8., 3.9., цього інвестиційного договору, а саме: зобов'язати ОСОБА_6 звільнити неправомірно зайняту ним земельну ділянку площею 0,0514 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, а також відновити попередній стан цієї земельної ділянки, який існував до порушення прав ОСОБА_1 укладенням частково нікчемного інвестиційного договору, а саме: зобов'язати ОСОБА_9 знести за власний рахунок споруджену ним на земельній ділянці по АДРЕСА_1 прибудову позначену літерою «Л» на технічному паспорті, виготовленого ФОП ОСОБА_10 станом на 21.07.2016 року, та відновити попередній технічний стан цієї будівлі душевої, позначений в технічному паспорті на громадський будинок, виготовленому КП Рівненське міське бюро технічної інвентаризації 30.03.2016 року станом на 22.12.2008 року, який існував до порушення прав ОСОБА_1 - проведення будівельних робіт на підставі недійсного інвестиційного договору, визнати недійсним інвестиційний договір на реконструкцію нежитлового приміщення, будівлі душевої літ. «Л-1» за адресою: АДРЕСА_1 в частині пунктів 1.2., 2.1.-2.4., 3.1.-3.5, 3.7. та 4.1. - 10.8, укладений 01 липня 2010 року між фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1, від імені якого та на підставі довіреності від 10 червня 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Чумак Т.В., діяв ОСОБА_4 та фізичною особою - громадянином України ОСОБА_9 В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представники позивача адвокати ОСОБА_3, ОСОБА_2 підтримали позов в межах його доводів та просили задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав зазначених у відзиві. Вказав, що позивачем самостійно було надано ОСОБА_4 повноваження на укладення та підписання договорів цивільно-правового характеру до яких можна віднести й укладення Інвестиційного договору. Довіреність від 10.06.2008 року , що посвідчена приватним нотаріусом Чумак Т. В. оформлена відповідно до вимог ст. 245 ЦК України. Вказана довіреність, як односторонній правочин, не визнавалась судом недійсною, а тому в силу правил статті 204 ЦК України є правомірним правочином. Отже, ОСОБА_4 на момент укладення Інвестиційного договору мав всі повноваження на укладення оспорюваного правочину та діяв в межах наданих повноважень. За таких обставин немає підстав визнавати оспорюваний договір недійсним та застосовувати наслідки недійсності нікчемного правочину з підстав зазначених в позові. Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Підтримали доводи заперечення позову, викладені у письмову відзиві. Так, вважають доводи позивача необгрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_1, вище вказані позовні вимоги щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, звільнення неправомірно зайнятої земельної ділянки, відновлення попереднього стану земельної ділянки, який існував, до порушення прав ОСОБА_1 та визнання недійсним інвестиційного договору на реконструкцію нежитлового приміщення частині визначених пунктів стосуються лише Відповідача ОСОБА_6. Жодного відношення вище вказані позовні вимоги до Відповідача - ОСОБА_4, не мають. 10 червня 2008 року ОСОБА_1 було видано на ім'я ОСОБА_4 довіреність, що посвідчена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Чумак Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 319. Зважаючи на норми цивільного законодавства України ОСОБА_4 при укладенні спірного правочину діяв виключно в межах, наданих йому ОСОБА_1. Тому, зважаючи на наявність повного обсягу цивільної дієздатності, ним, як представником Позивача, були здійснені дії щодо укладення інвестиційного договору. Зважаючи на дотримання положень цивільного законодавства України у Позивача відсутні будь-які підстави для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 липня 2010 p. між ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності приватним нотаріусом Чумак Т.В. від 10 червня 2008 року за р. № 319, та ОСОБА_6 було укладено інвестиційний договір на реконструкцію нежитлового приміщення, будівлі душевої літ. «Л-1» за адресою: АДРЕСА_1. Як вбачається з змісту Інвестиційного договору, вказаний договір вчинений від імені позивача представником - ОСОБА_4, який є батьком позивача, на підставі довіреності від 10.06.2008 року, що посвідчена приватним нотаріусом Чумак Т. В. Як вбачається із змісту вказаної довіреності, ОСОБА_1, уповноважив ОСОБА_4 користуватися та розпоряджатися (продати за ціною на власний розсуд, обміняти, здати в оренду, передавати в заставу в забезпечення його власних зобов'язань тощо) на умовах, на його власний розсуд, належним йому на праві власності нерухомим майном, а саме: житловим будинком з надвірними будівлями, та земельною ділянкою площею 0,0657 га, що знаходяться в АДРЕСА_2 ; 35/100 ідеальної частки будівлі душової, за планом літ. "Л-1" загальною площею 136,7 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1; 7/100 частки будівлі душової, літ. "Л-1", інв.№0128, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Бути представником ОСОБА_1 з усіх без винятку питань, пов'язаних з приватизацією або викупом земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, на якій розташовані належні ОСОБА_6 частки будівлі душової, літ.»Л-1». Отже, Позивачем самостійно було надано Представнику повноваження на укладення та підписання договорів цивільно-правового характеру до яких можна віднести й укладення Інвестиційного договору. Шодо земельної ділянки, то за даною довіреністю ОСОБА_1 був наділений повноваженнями щодо приватизації або викуп земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1. У частині першій статті 237 ЦК України визначено, що представництвом є відношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин ні другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Згідно з частиною першою статті 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з охорони інтересів особи, яку він представляє. Відповідно до ч.3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовим документом, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Довіреність від 10.06.2008 року, що посвідчена приватним нотаріусом Чумак Т. В. оформлена відповідно до вимог ст. 245 ЦК України. Вказана довіреність, як односторонній правочин, не визнавалась судом недійсною, а тому в силу статті 204 ЦК України була правомірним правочином. Таким чином , ОСОБА_4 на момент укладення Інвестиційного договору мав всі повноваження на укладення оспорюваного правочину. Разом з тим, саме на позивача, за умовами укладеного між сторонами Інвестиційного договору , покладаються обов'язки щодо отримання дозвільних документів та забезпечення прийняття Об'єкта інвестування в експлуатацію. Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності 7/100 ( сім сотих) нежитлової будівлі, будівлі душової, літ. "Л-1", що знаходить в АДРЕСА_1, заг. площа вказаної частини будівлі становить 25,2 кв.м. , на підставі договору НОМЕР_5 р. № 4582, посвідченого 11.06.2003р. приватним нотаріусом ОСОБА_11 Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 4582. Державним актом виданим на ім'я ОСОБА_1 підтверджено право власності на земельну ділянку, площею 0,0514 га, розташовану по АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування нежитлових приміщень без права розміщення залів гральних автоматів та закладів грального бізнесу. Відповідно до ст.. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, на момент видачі довіреності, ОСОБА_1 був власником частки будівлі по АДРЕСА_1, що зазначено і в п.2.2.1,2.2.2 Інвестиційного договору та правовстановлюючими документами дослідженими судом, проте не був власником земельної ділянки по АДРЕСА_1, а відтак не міг делегувати право на укладення будь-яких правочинів, пов"язаних з земельною ділянкою. Так, у п.1.3 Договору передбачено, що замовник здійснює інвестування в будівництво Об'єкта інвестування на умовах, визначених цим Договором, шляхом надання земельної ділянки, на якій знаходитиметься Об'єкт інвестування та виконання функцій «Замовника будівництва», що дає право інвестору проводити роботи згідно умов договору. У п.2.3. оспрюваного договору передбачено, що Об'єкт, зазначений в п.п.2.2.1. та 2.2.2. цього Договору та земельна ділянка, зазначена в пункті 2.2.3. цього Договору, можуть бути виключені з Об'єкту інвестування лише за взаємною згодою Сторін. Проте, земельна ділянка не була об"єктом інвестування. П.3.8 передбачено, що Замовник не має право самостійно (без письмового погодження з інвестором) укладати будь-які договори (правочини тощо), шо прямо або опосередковано- стосуються Об'єкта інвестування, зазначеного в п.п.2.2.1.-2.2.2. цього Договору, та/або земельної ділянки, зазначеної в п.2.2.3. цього Договору. У п.3.9 вказано, Замовник зобов'язується до моменту припинення цього Договору не відчужувати чи обтяжувати об'єкт інвестування, зазначений в п.п. 2.2.1 .-2.2.2. цього Договору, та/або земельну ділянку, зазначену в п. 2.2,3 цього Договору, на користь третіх осіб, без письмового погодження з Інвестором. На думку суду, включення до Інвестиційного договору істотних умов щодо інвестування земельної ділянки, погодження щодо розпорядження власністю, не охоплене волевиявленням власника, є безпідставним обмеженням власника у праві власності на земельну ділянку та суперечить положенням ЦК України щодо власності. Згідно з ч.1 ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення частково та слід визнати недійсними: слова в п.2.3 "та земельна ділянка зазначена в п.2.2.3 цього Договору", п. 3.8, п.3.9 Інвестиційного договору на реконструкцію нежитлового приміщення - , будівлі душевої літ. "Л-1" за адресою: АДРЕСА_1. У задоволенні решти вимог слід відмовити за недоведеністю таких вимог. Так, судом не встановлено доказів того, що в результаті виконання Інвестиційного договору було створено новий об"єкт нерухомості, а не реконструйовано будівлю, яка належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, знесення якого може позбавити власника права власності. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсними: слова в п.2.3 "та земельна ділянка зазначена в п.2.2.3 цього Договору", п. 3.8, п.3.9 Інвестиційного договору на реконструкцію нежитлового приміщення - , будівлі душевої літ. "Л-1" за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:ОСОБА_1, проживає: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, проживає: АДРЕСА_4, паспорт НОМЕР_6, виданий 17.02.1999 р. Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач: ОСОБА_6, проживає: АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Повне рішення виготовлене - 29.01.2019 року.

Суддя: О.В.Панас