Справа № 304/1492/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Тхір О.А., за участі секретаря Віраг Е.М., заявника ОСОБА_1, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Великоберезнянського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 16 жовтня 2018 року серії ВП № 35754347 про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеною скаргою, у якій просить скасувати постанову старшого державного виконавця, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 712/19846/2012, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 19 листопада 2012 року (виконавче провадження № 35754347), про накладення на нього штрафу у сумі 20 400 грн. Посилається на те, що вказану постанову від 16 жовтня 2018 року отримав 22 жовтня 2018 року, однак вважає її такою, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Скаргу обґрунтовує тим, що державним виконавцем не було надано жодного доказу, який би підтверджував обставину ухилення ним від виконання зобовязань за судовим рішенням, тоді як право державного виконавця виносити постанову про накладення штрафу виникає за наявності у боржника заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, а сам факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити. А вважає, що навпаки, в оскаржуваній постанові міститься завідомо неправдива інформація про те, що він взагалі не вчиняв жодних дій по виконанню рішення суду про стягнення аліментів. Зауважує, що у нього, дійсно, є заборгованість по сплаті аліментів, однак протягом 2017 - 2018 років, по мірі можливості він сплачував аліменти та не ухилявся від виконання судового рішення, підтвердженням чого є фіскальні чеки про переказ грошових коштів в якості сплати аліментів та розрахунок заборгованості, наданий йому державним виконавцем. Оскільки особа, яка має невиконані зобовязання не може вважатися винною в ухиленні від їх виконання, поки не буде доведено протилежне, а виносячи оскаржувану постанову старший державний виконавець не надав доказів того, що він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, тому просить скаргу задовольнити. Дану скаргу подано до Перечинського районного суду Закарпатської області, та ухвалою суду передано за підсудністю до Ужгородського міськраойнного суду.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його неявка в такому разі не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Особа, що подала скаргу ОСОБА_1, після роз'яснення судом правил оскарження дій державних виконавців у зв'язку з накладенням штрафу та оскарження таких постанов, не заперечив щодо закриття провадження у зв'язку з непідсудністю такої справи місцевим загальним судам.

Заслухавши думку ОСОБА_1, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зважаючи на предмет оскарження, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження за даною скаргою з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК УКраїни сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця та його дії щодо накладення на скаржника штрафу в межах наданих державному виконавцю владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суд зазначає, що виконавче провадження № ВП №35754347 відкрито на підставі приписів Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі за текстом - Закон № 1404-VIII).

За нормами ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 5 ч.1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Суд встановивши, що предметом заяви у цій справі є скасування постанови старшого державного виконавця Великоберезнянського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 400 грн, що становить 50 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів, доходить висновку, що така справа не підлягає розгляду Ужгородським міськрайонним судом як місцевим загальним судом, та подана до місцевого суду з порушенням правил предметної підсудності.

З врахування зазначених норм права та обставин справи, суд вважає, що спір у цій справі з приводу оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу, прийнятої під час дії Закону № 1404-VІІІ, є справою адміністративної юрисдикції незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вона видана, та підсудна окружному адміністративному суду.

Водночас, суд звертає увагу, що юрисдикційно спори про оскарження постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів відносяться до адміністративних судів з 5 жовтня 2016 року.

Аналогічного змісту позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц, від 13 червня 2018 року у справі № 307/1451/15-ц, від 20.09.2018 у справі № 821/872/17.

З огляду на наведене, з врахуванням норм законодавства та позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку, що цей спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а сама скарга має розглядатися окружним адміністративним судом. Отже провадження у справі щодо розгляду даної скарги слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки така справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 255, 258, 260, 261, 263, 431, 447, 448 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Великоберезнянського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 16 жовтня 2018 року серії ВП № 35754347 про накладення штрафу - закрити.

Роз'яснити заявнику, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Закарпатського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А.Тхір

Повний текст ухвали складено та підписано 21.01.2019