Справа № 703/3299/19
11 грудня 2019 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кирилюк Н.А.
при секретарі Римському Д.І.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що він 05 серпня 2019 року набув право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 .
В цьому будинку зареєстрований, але з моменту відчуження не живе попередній власник ОСОБА_2 .
Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації у належному позивачу будинку, вважає, що його належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в судовому порядку.
В судове засідання позивач не з`явився, в направленій до суду заяві його представник позивача просив розглядати справу у їх відсутності, позов задоволити та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Як вбачається з договору купівлі-продажу, посвідченого 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Леус Н.В., та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 серпня 2019 року ОСОБА_1 набув право власності на будинок АДРЕСА_1 є. В свою чергу, ОСОБА_2 , як попередній власник, зобов`язався фактично звільнити, а також передати покупцю повний комплект ключів до будинку та надвірних споруд до 10 серпня 2019 року (п. 12 договору).
У відповідності з будинковою книгою, актом від 05 серпня 2019 року, довідкою про склад сім`ї від 14 листопада 2019 року та довідкою квартального комітету № 16 м. Сміла від 05 серпня 2019 року в цьому будинку зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 , його особисті речі відсутні.
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.
Аналогічні норми містяться і в ст. 319 ЦК України, відповідно до частини 1 якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Право користування спірним жилим приміщенням у ОСОБА_2 було похідним від його права власності на будинок. Він, як власник будинку, у відповідності до ст. 150 ЖК України мав право користуватися ним для особистого проживання і проживання членів його сім`ї.
Розпорядившись нерухомим майном (продавши квартиру ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 втратив право власності на неї, а отже і право користування зазначеним жилим приміщенням, в зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому відповідача належить визнати таким, що втратив право користування спірним житлом.
У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Статтею 7 наведеного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 141, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, задоволити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Н. А. Кирилюк