Справа № 301/1846/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 05 вересня 2018 року, постановлену суддею Даруда І.А., у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Гординсьокого Ростислава Карловича про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , -

встановив :

Ухвалою Іршавського районного суду від 05 вересня 2018 року подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Гординсьокого Ростислава Карловича задоволено, тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до виконання зобов'язань, покладених на нього судовим наказом №301/2641/17, виданим 26.12.2017 р. Іршавським районним судом Закарпатської області.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, оскільки вважає її такою, що постановлена з неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального і процесуального права та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відносно нього не має жодного судового рішення, а тим більше з простроченим боргом; в матеріалах справи відсутні будь - які докази на підтвердження факту свідомого ухилення ним від виконання своїх зобов'язань в зв'язку з чим відсутні правові підставі для задоволення подання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заявлене подання, суд першої інстанції виходив з доведеності факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням .

З таким висновком повністю погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого рішення.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Гординського Р.К. знаходиться виконавче провадження № 55770697 з примусового виконання судового наказу № 301/2641/17 виданого 26.12.2017 Іршавським райсудом, про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інк:НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 15.03.1998 р. Іршавським РВ УМВС України, АДРЕСА_2 на користь ПрАТ "Закарпаттяобленерго" 13 516,44 грн. та 800 грн. 00 коп. судового збору.» (а.с.6)

12.02.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про його відповідальність за неподання такої або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію даної постанови разом з примірником декларації про доходи та майно боржника- фізичної особи, 13.02.2018 року направлено боржнику, який її отримав, що підтверджується відміткою про отримання в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Боржник ОСОБА_1 не виконав вимоги приватного виконавця і не подав вказаної декларації про доходи.

За неподання боржником ОСОБА_1 даної декларації та за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 12.04.2018 року, складеного приватним виконавцем, постановою Іршавського районного суду від 24.05.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинення правопорушення передбаченого ст. 188-13 КУпА та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

26.03.2018 року боржнику ОСОБА_1 було направлено вимогу, в якій його повідомлено про те, що 04.04.2018 року о 14.00 год. за київським часом приватним виконавцем буде проводитись перевірка його, як боржника, майнового стану за адресою його проживання. Копію даної вимоги боржником отримано, проте він не забезпечив ні свою присутність , ні присутність свого уповноваженого представника.

24.07.2018 боржнику ОСОБА_1 було направлено виклик (а.с.19), яким його було письмово зобов'язано з'явитись до приватного виконавця 31.07.2018 року о 10.00 год. за київським часом за адресою: м. Ужгород, площа Жупанатська, буд.18, 3-й поверх, офіс 3 для надання пояснень щодо несплати боргу за виконавчим документом. Боржник отримав даний виклик 28.07.2018 р., що підтверджується інформацією з розділу «Відстеження поштових відправлень» на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта». Проте боржник у визначену у виклику дату та час не з'явився до приватного виконавця.

Викликом приватного виконавця від 31.07.2018 р. боржника зобов'язано з'явитися до виконавця 17.08.2018 року о 10.00 год. за київським часом за адресою: м. Ужгород, площа Жупанатська, буд.18, 3-й поверх, офіс 3, для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення за невиконання законних вимог приватного виконавця, а саме: за неявку без поважних причин за викликом приватного виконавця. Виклик направлено боржнику 31.07.2018 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення і отримано ним 02.08.2018 р., про що є відмітка про отримання в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Боржник у визначений у виклику час не з'явився.

Відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно - за боржником зареєстровано один житловий будинок, однак звернення стягнення на єдине житло боржника не може бути здійснено, оскільки сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати (ч.7 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із листом-відповіддю відділу в Іршавському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 15.02.2018 р. №11-7-0.21-62/101-18 та листом Територіального сервісного центру №2146 РСЦ МВС в Закарпатській області від 17.02.2018 р. №31/7/6-142 (а.с.11 - земельні ділянки, транспортні засоби за боржником не зареєстровані

На запити приватного виконавця до Державної фіскальної служби та до Пенсійного фонду України - отримано відповіді, згідно із якими боржник не отримує ані доходів, ані пенсії.

На запит приватного виконавця, Державною прикордонною службою України листом № 0.184-28939/0/15-18-Вих від 13.07.2018 р.повідомлено про те, що боржник ОСОБА_1, перетинає державний кордон України.

Станом на 31.08.2018р.(момент звернення з поданням) боржником не здійснено жодних дій спрямованих на виконання зобов'язань, покладених на нього вище зазначеним судовим рішенням і свідомо вчиняються діяння спрямовані на невиконання своїх обов'язків у виконавчому провадженні.

З врахуванням вище наведених обставин колегія суддів, приходить до висновку, що матеріалами подання державного виконавця доведено, що боржник ОСОБА_1 свідомо не виконує обов'язки боржника, своєю поведінкою ускладнює виконання рішення, за яким відкрито виконавче провадження і уникає виконання своїх зобов'язань перед стягувачем, не вчиняє жодних дій спрямованих на виконання рішення, що свідчить про ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Наведені в апеляційній скарзі доводи повністю спростовуються матеріалами справи, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував закон, а тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Адвокатом професійного адвокатського обєднання «Консенсус» Костяковим Д.В. в інтересах ПАТ «Закарпаттяобленерго» до суду апеляційної інстанції подано письмову заяву про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» 3 000грн. витрат на професійну правничу допомогу у зв'язку з розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції.

Дане клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно зі ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

ПАТ «Закарпаттяобленерго» в даній справі не являється стороною спору, а є стягувачем у виконавчому провадженні, в якому приватний виконавець здійснює передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання судового рішення, в тому числі і звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, тобто процесуального питання, пов'язного з виконанням судового рішення.

Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Адвокатом не подано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, детального опису виконаних робіт(наданих послуг), та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, колегія суддів вважає, що заявлена сума в розмірі 3 000грн. витрат на професійну правничу допомогу у даній справі(процесуального питання, пов'язаного з виконанням судового рішення), з врахуванням вищенаведених критеріїв, взагалі є неспівмірною.

За наведених обставин заявлене клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Іршавського районного суду від 05 вересня 2018 року залишити без змін.

У задоволенні заяви ПАТ «Закарпаттяобленерго» про стягнення з ОСОБА_1 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу у зв'язку з розглядом даної цивільної справи у суді апеляційної інстанції відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 30 січня 2019 року.

Головуючий :

Судді: