Справа № 591/5851/18
Провадження № 2/591/688/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2019 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Шелєхової Г.В.
за участю секретаря судового засідання Бондар С.М.
представника позивача ОСОБА_2
представника третьої особи ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу№591/5851/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Сумської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. В квартирі, крім позивача зареєстровані її донька ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5 Відповідач та її син з 2012 року в квартирі не мешкають, не здійснюють оплату за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житла, не приймають участі у веденні спільного побуту. Через вказані обставини позивач несе зайві витрати по утриманню власності. Тому просить суд визнати ОСОБА_4 та її сина такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.
Позивач та її представник позов підтримали.
Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради надав суду висновок про розв»язання спору, згідно якого вважає, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні проти позову заперечив.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою суду від 3 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 23 листопада 2018 року.
23 листопада 2018 року відкладено розгляд до 29 грудня 2018 року у звязку з перебуванням головуючого на лікарняному.
Протокольною ухвалою головуючого від 29 грудня 2018 року оголошено перерву в судовому засіданні до 10 січня 2019 року.
Протокольною ухвалою головуючого від 10 січня 2019 року відкладено розгляд справи до 28 січня 2019 року у звязку з неявкою позивача.
Суд, вислухавши пояснення зявившихся учасників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_3, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7-9)
В процесі розгляду справи встановлено, що відповідач разом з сином ОСОБА_6 з 2012 року в спірному житлі фактично не проживають, перешкод в користуванні житлом їм ніхто не чинить, їх особисті речі в житлі відсутні. Участі у проведенні оплати комунальних послуг та утриманні житла відповідач не приймає.
Вирішити проблему в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки відповідач мешкає поза межами України.
Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8
Служба у справах дітей Сумської міської ради надала висновок щодо розвязання спору, згідно якого проти задоволення позову заперечує, з підстав, що позивачем не надано доказів, що ОСОБА_5 має інше зареєстроване місце проживання.
Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Враховуючи положення ст. 160, 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце реєстрації повинно відповідати місцю фактичного проживання дитини. Мати малолітнього ОСОБА_5 обрала місце проживання дитини разом з нею, у суду відсутні підстави для визначення місце проживання ОСОБА_5 з бабусею за адресою: АДРЕСА_2. Забезпечення прав неповнолітньої особи не повинно здійснюватися шляхом порушення прав інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог про визнання ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321, 386, 405 , 391 ЦК України, 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: м. . Суми АДРЕСА_4.) такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 28 січня 2019 року.

Суддя Г.В. Шелєхова