Ухвала

25 січня 2019 року

м. Київ

справа № 161/6047/16-ц

провадження № 61-48970ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 подану в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року у справі за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року заступник прокурора Волинської області в інтересах держави в особі: Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2017 року позов заступника прокурора Волинської області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 90 923,14 грн на відшкодування майнової шкоди, заподіяної у зв'язку з оплатою працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вирішено питання розподілу судових витрат.

11 червня 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Автоматизованою системою документообігу Луцького міськрайонного суду Волинської області зазначену цивільну справу № 161/6047/16-ц розподілено судді Кирилюк В. Ф.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року на підставі статті 40 ЦПК України відведено суддю Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В. Ф. від розгляду цивільної справи № 161/6047/16-ц.

У серпні 2018 року автоматизованою системою документообігу Луцького міськрайонного суду Волинської області зазначену цивільну справу № 161/6047/16-ц було розподілено судді Пахолюку А. М.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року цивільну справу за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2017 року прийнято до провадження та призначено справу до судового розгляду.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, 30 серпня 2018 року ОСОБА_1 в особистих інтересах та інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_3 в особистих інтересах та інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 12 вересня 2018 року зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху у зв'язку з недотримання вимог статті 356 ЦПК України і був встановлений строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

24 вересня 2018 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 12 вересня 2018 року, подав апеляційну скаргу в своїх особистих інтересах та інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_3 ОСОБА_4, де вказав, що ним оскаржується ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року, з підстав порушення правил підсудності, просив звільнити його від сплати судового збору, поновити строк на оскарження.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 25 вересня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану в особистих інтересах та інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року в даній справі визнано неподаною і повернуто заявнику. Поновлено ОСОБА_1, як представнику ОСОБА_5 та ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подану його представником ОСОБА_1 в даній справі.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року у вказаній справі закрито.

17 грудня 2018 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами допущено грубе порушення норм матеріального та процесуального права; підстав для перегляду рішення суду першої інстанції за заявою ОСОБА_6 немає.

Касаційне провадження в частині оскарження заявником ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року не підлягає відкриттю з наступних підстав.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року не була предметом апеляційного перегляду, то вона не може бути предметом касаційного перегляду.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження заявником ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року необхідно відмовити.

Разом з тим, касаційна скарга в частині оскарження ухвали Волинського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає поверненню таких підстав.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Згідно з частиною першою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У поданій касаційній скарзі заявник не навів жодних підстав касаційного оскарження, не зазначив, які саме норми матеріального чи процесуального права були порушені апеляційним судом і в чому полягають ці порушення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393,394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 подану в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року у справі за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 подану в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року у справі за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак