ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8105/19

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1675/19

Суддя Чернігівського апеляційного суду Губар В.С., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання факту, стягнення трьох відсотків річних, інфляційного збільшення сум,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

03 грудня 2019 року згідно конверту представник Державної казначейської служби України на підставі довіреності Устименко І.Г. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Одночасно в апеляційній скарзі представник Державної казначейської служби України на підставі довіреності Устименко І.Г. просить звільнити від сплати судового або відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до вирішення справи по суті, посилаючись на те, що позов заявлений до Держави Україна в особі Державної казначейської служби і вважає, що Держава Україна, що діє через Державну казначейську службу як апелянт у справі не платником судового збору, оскільки як зазначив Верховний Суд на учасників процесу без статусу юридичної особи покладатися обов`язок зі сплати судового збору. Також зазначає, що оскільки позивачем у справі при поданні позовної заяви судовий збір не сплачувався, то не може підлягати сплаті судовий збір при поданні апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції.

Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до змісту ч. 4 ст. 356 ЦПК України, за кожною апеляційною скаргою має бути сплачено судовий збір до вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, за виключенням випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Частиною 2 цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відтак, перелік підстав для відстрочення сплати судового збору, визначений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є вичерпний.

За правилом ст. 136 ЦПК України, повноваження відносно відстрочення сплати судових витрат на певний строк, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі, враховуючи майновий стан сторони, має суд першої інстанції.

Оскільки апеляційний суд за своїми повноваженнями перевіряє законність судових рішень судів першої інстанції, повноваженнями щодо постановлення рішення по суті зазначеної цивільної справи та відповідно - щодо відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі, апеляційний суд не наділений.

Окрім того, відповідно до ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку з цим, зазначені апелянтом обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення такої сплати.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання саме позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішення, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, а не за подання апеляційних скарг на рішення у справах за позовами інших осіб до них (апелянт Державна казначейська служба України є відповідачем у справі), що має місце у цій справі.

Враховуючи вищенаведене, Державна казначейська служба України не може бути звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, тому апелянту необхідно сплатити судовий збір в установленому законом розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно п/п 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється в розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до визнання, що відшкодування моральної шкоди встановлені в рішенні Деснянського районного суду від 14.02.2018 року внаслідок дій Головного Управління Пенсійного фонду України призвели до тривалого строку відновлення порушено права, тривале невиконання рішення суду призвело до матеріальної шкоди в розмірі 1719,56 грн.; визнання, що тривале невиконання судових рішень і відмова провести нарахування і виплатити компенсацію і інфляційні втрати за несвоєчасне виконання судових рішень Державної казначейської служби України призвело до матеріальної шкоди в розмірі 1911 грн. 83 коп., що складається з 3% річних - 366,58 грн. та інфляційного збільшення - 1545,25 грн. та стягнути вказані кошти.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 містить дві вимоги немайнового характеру та майнову вимогу.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

Відповідно до п/п 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п/п 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" - ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року складає 1921 грн.

Загальна сума оспорюваних позовних вимог майнового характеру складає 1911,83 грн., а 1 % ціни позову складає 19,11 грн., що є меншим від 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року (1921 грн. х 0,4 = 768 грн. 40 коп.).

Враховуючи наведене, за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянту необхідно було сплатити 3457 грн. 80 коп. ((1921 грн. х 0,4)х2 - 2 вимоги немайнового характеру)+ (1921 грн. х 0,4 - вимога майнового характеру) х 150%) .

Відтак, апелянту необхідно сплатити судовий збір у сумі 3457 грн. 80 коп. за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок: 0032, отримувач - УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) - 38054398, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - «80» Апеляційні суди, та надати апеляційному суду оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вище зазначеного недоліку.

Керуючись ст.185, ч.2 ст.357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення або відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання факту, стягнення трьох відсотків річних, інфляційного збільшення сум залишити без руху.

Запропонувати особі, що подає апеляційну скаргу, протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали надати Чернігівському апеляційному суду оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору.

Копію ухвали направити Державній казначейській службі України.

Роз`яснити, що у разі несплати судового збору, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.С.Губар