Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/148/18

номер провадження 2/695/86/19

05 грудня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

за участю секретаря - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У свою чергу ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2019 року вказані справи об`єднані в одне провадження.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі та за час вказаного шлюбу придбали квартиру АДРЕСА_1 . Оскільки майно набуте в період шлюбу, то за правилами норм, що діяли на той час, вказана квартира належала батькам позивача на праві спільної сумісної власності в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, а тому відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, яка належала ОСОБА_5 .

Позивач наполягає, що він постійно проживав зі своєю матір`ю на час смерті свого батька, тому він та його матір ОСОБА_3 успадкували 1/2 частину вказаної вище квартири в рівних частках, тобто по 1/4 квартири кожен.

Таким чином позивач наполягає, що ним після смерті батька було успадковано 1/4 частину квартири, а його матері належала 3/4 частини вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та відповідно до норм чинного законодавства відкрилася спадщина на її майно, а саме: на 3/4 частини зазначеної квартири та на земельну ділянку, площею 2.7421 га, що розташована в адміністративних межах Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

ОСОБА_1 стверджує, що він постійно проживав разом із своєю матір`ю та фактично спадщину прийняв, однак у оформленні його спадкових прав нотаріусом було відмовлено у зв`язку із наявністю спору із відповідачем щодо належності йому спадкового майна, а тому вважаючи свої права порушеними позивач просив суд визнати за ним 3/4 частини вказаної квартири та вказану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті його матері.

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована в адміністративних межах Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, а також на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якої відкрилася спадщина на майно останньої. Оскільки за свого життя її мати та вітчим ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , розподіл вказаної квартири не проводили, а після смерті останнього відповідач ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, то розподіл вказаної квартири, а також земельної ділянки має відбуватися в рівних частках між спадкоємцями першої черги. Оскільки відповідач не визнає права позивача на вказану вище частку в спадковому майні, ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом.

У судове засідання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не з`явились, однак надали до суду заяви, відповідно до яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог один одного заперечували та наполягали на задоволенні саме своїх позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_1 від 02.098.1997 року) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_2 від 29.06.2017 року) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із свідоцтва про народження (серії НОМЕР_3 від 17.12.1985 року), батьками ОСОБА_1 зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , яка після укладення шлюбу змінила своє прізвище на ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (серії НОМЕР_4 від 12.11.1987 року).

Згідно з даними свідоцтва про народження (серії НОМЕР_5 від 19.08.1970 року) матір`ю ОСОБА_9 є ОСОБА_7 , яка, як встановлено вище, змінила своє прізвище на Іскра внаслідок укладення шлюбу. У свою чергу ОСОБА_10 змінила своє прізвище на ОСОБА_11 внаслідок укладення шлюбу, що стверджується свідоцтвом про одруження (серії НОМЕР_6 від 19.05.2000 року).

Таким чином встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є спадкоємцями першої черги після смерті їх спільної матері ОСОБА_3 . А позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем відповідних прав, які належали також і його батьку ОСОБА_5 .

Заперечуючи доводи ОСОБА_1 , ОСОБА_4 у своєму відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 наполягала, що останній спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 не приймав та у вказаній квартирі фактично не проживав, а сама частка його батька у спірній квартирі не виділялася, розподіл між власниками не проводився, а такий розподіл вже після смерті власників квартири є неможливим. Окрім того ОСОБА_4 наполягала, що вказана квартира була придбана ОСОБА_3 за особисті кошти, а сама ОСОБА_4 допомагала їй у придбанні такої квартири. Тож наведені у позові ОСОБА_1 відомості про наявність у його батька ОСОБА_5 майнових прав на 1/2 частину квартири не відповідають дійсності.

Разом із тим вказані доводи ОСОБА_4 спростовуються наступними обставинами.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2018 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Вказане рішення суду було оскаржено в апеляційному порядку та постановою апеляційного суду Черкаської області від 23.01.2019 року залишено без змін.

Із змісту вказаного рішення суду вбачається, що судом при розгляді матеріалів справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , встановлено, що відповідач визнала факт користування спадковим майном позивачем по справі, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку, що після смерті ОСОБА_5 позивач та ОСОБА_3 вступили в управління та володіння спадковим майном та відповідно спадщина була прийнята ними в рівних частках, а тому ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_3 фактично успадкували 1/2 частину квартири, яка належала ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності подружжя, та відповідно має бути розподілена між спадкоємцями в рівних частках тобто по 1/4 частині квартири кожному.

У вказаному судовому рішенні зазначено, що враховуючи обставини, які встановлені судом стосовно належності вказаної квартири в рівних частках обом членам подружжя, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 за життя належала на праві власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином суд визнав за ОСОБА_1 , в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , право власності на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

При розгляді матеріалів даної справи суд зважає, що обставини, які мають значення для розгляду даної справи встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, а тому на підставі норм ст. 82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають.

Отже право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_1 на підставі рішення суду, що набрало законної сили, а тому вказана обставина додатковому доказуванню не підлягає.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним 3/4 частини квартири, а також усієї земельної ділянки, яка належала ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є спадкоємцями після смерті їх матері ОСОБА_3 , першої черги.

Таким чином при розподілу спадкового майна спадкоємці однієї черги мають рівні права щодо розподілу спадщини та отримання рівних часток у ній.

Нормами ч. 1 ст. 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Отже спадкове майно між спадкоємцями однієї черги має бути поділено порівну.

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 07.08.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської нотаріальної контори Сахно В.І., зареєстрованого в реєстрі за №3886, ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1 .

Вказаним вище рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2018 року за ОСОБА_1 визнано 1/4 частину вказаної квартири, частки якої у розмірі 1/2 батькові ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

Отже після смерті ОСОБА_3 залишилася не успадкована частка квартири у розмірі 3/4.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №111039518 від 18.01.2018 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,7421 га, яка розташована в адміністративних межах Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Суд зважає, що факт належності вказаної земельної ділянки померлій ОСОБА_3 не заперечується та не оспорюється жодною із сторін.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином вказане спадкове майно має бути розподілено порівну між спадкоємцями однієї черги.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з копії спадкової справи №89/2017, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до нотаріуса із відповідними заявами про прийняття спадщини.

Окрім того вказаним вище рішенням суду від 22.11.2018 року було доведено, що ОСОБА_1 після смерті своєї матері продовжував користуватися її майном, а тому, в розумінні ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті своєї матері прийняв.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачі належним чином прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , а тому мають право на отримання спадщини у рівних частках.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позовні вимоги сторін задоволені частково, а судовий збір останніми сплачений в мінімальному розмірі, тому суд приходить до висновку про залишення судових витрат за сторонами та відсутність підстав для стягнення їх на користь один одного.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 76,

ст., ст. 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності за кожним по 3/8 частин квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності за кожним по 1/2 частині земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2.7421, кадастровий №:05:004:0053, що розташована в адміністративних межах Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний головуючим 13 грудня 2019 року.