Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1259/18

21 січня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2

представника третьої особи - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Стримбівської сільської ради Надвірнянського району, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання правочину дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, інтереси якого за договором представляла ОСОБА_5, звернувся в суд з позовом до Стримбівської сільської ради Надвірнянського району, про визнання правочину дійсним.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19 січня 2017 року помер його брат ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на день своєї смерті був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. Напередодні смерті ним було складено заповіт з реєстровим номером 2 від 18 січня 2017 року на його користь, відповідно до якого все майно заповідача, з чого б воно не складалося і де б воно не було, він заповідав йому (позивачу). В тексті заповіту від 18.01.2017 року зазначено, що "у зв'язку з хворобою ОСОБА_6, який не може сам підписати заповіт, згідно ст.1253 України, заповіт посвідчено в присутності свідків". Крім того, зазначив, що секретарем Стримбівської сільської ради ОСОБА_7, що в силу норми ст. 1251 ЦК України виконувала функції нотаріуса зазначено, що "у зв'язку з хворобою гр.ОСОБА_6, на його особисте прохання та в його присутності текст заповіту підписано свідками у його присутності на дому за адресою: вул. Лісова, буд.11 в с. Стримба, Надвірнянського району Івано-Франківської області". Про складення даного заповіту було здійснено запис № 2 у відповідному реєстрі. Вважає, що волевиявлення спадкодавця було добровільним, спадкове розпорядження ОСОБА_6 було належним чином зафіксовано у вигляді заповіту за підписами свідків. Після смерті брата він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом Надвірнянського нотаріального округу ОСОБА_8 видано відмову з підстав недотримання вимог законодавства щодо форми заповіту. Просить визнати заповіт ОСОБА_6, посвідчений секретарем Стримбівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області ОСОБА_7 за реєстровий номером № 2 від 18 січня 2017 року, дійсним.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 10 жовтня 2018 року до участі в розгляді даної справи залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги позивача ОСОБА_4 підтримав з підстав, наведних в позовній заяві, просить визнати заповіт ОСОБА_6, згідно якого на користь позивача ОСОБА_4 заповідано все його майно де б таке не було та з чого б воно не складалося, і який посвідчений секретарем Стримбівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області ОСОБА_7, реєстровий номер № 2 від 18 січня 2017 року, дійсним.

Представник відповідача Стримбівської сільської ради сільської ради в судове засідання також не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно. За підписом сільського голови поступила заява за № 02.2-20/276 від 24.09.2018 року, в якій він просить дану справу слухати у відсутності їх представника і не заперечує проти задоволення даного позову.

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили проти задоволення даного позову, підтримали свої письмові пояснення. В судовому засіданні ОСОБА_2 ствердила, що згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого її чоловіка ОСОБА_6, яка видана Надвірнянською ЦРЛ від 17.01.2017 року №171 чітко вказано, що померлий чоловік у важкому стані, потребує постійного стороннього догляду, а враховуючи важкість його стану здоров"я, хворий є недієздатний. Крім того, її померлий чоловік мав онкозохворювання горла і фактично не розмовляв, більше хрипів. Вважає, що приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу підставно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки секретарем сільської ради не дотримано обов"язкової форми заповіту, у зв'язку з хворобою заповідача заповіт не підписаний іншою особою. Крім цього, в заповіті взагалі не вказано про те, що заповідач вголос прочитав текст заповіту, а також не зазначено, що заповідач через фізичні вади не міг сам прочитати текст заповіту. Напередодні смерті ОСОБА_6 виписали з лікарні, так як проводити подальше лікування було вже недоцільно, а тому свідомого волевиявлення померлого під час складання заповіту не було і не може бути встановлено після його смерті. Просить постановити рішення, яким в позові ОСОБА_4 відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, які сторона вважає достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 є рідним братом позивача ОСОБА_4 (а.с.10-12)

Окрім того судом встановлено, що ОСОБА_6 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 035345 від 18.05.2007 року (а.с. ).

19 січня 2017 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер у віці 55 років, що підтверджено копією свідоцтва про його смерть серії І-НМ № 245715 від 20.01.2017 року (а.с.4).

18 січня 2017 року ОСОБА_6 в с.Стримба по вул. Лісова,11, Надвірнянського району складено заповіт, згідно якого він все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було, заповів своєму брату ОСОБА_4

В судовому засіданні досліджено копію заповіту ОСОБА_6 від 18 січня 2017 року, який було посвідчено секретарем Стримбівськлї сільської ради Надвірнянського району Івано-Фравнківської області ОСОБА_7, та зареєстровано в реєстрі за № 2, і записано секретарем зі слів заповідача ОСОБА_6 Згідно тексту заповіту, у зв'язку із хворобою гр. ОСОБА_6 в його присутності та у присутності секретаря текст заповіту до його підписання прочитано запрошеними ним свідками ОСОБА_9, ОСОБА_10 У зв'язку із хворобою гр. ОСОБА_6, на його особисте прохання та в його присутності текст заповіту підписано свідками в присутності секретаря на дому за адресою вул.Лісова, буд. 11 в селі Стримба, Надвірнянського району Івано-Франківської області.(а.с.5)

Після смерті ОСОБА_6 його брат ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, в зв"язку з чим було заведено спадкову справу.

Однак, з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 березня 2018 року приватного нотаріуса Надвірнянського нотаріального округу ОСОБА_8 вбачається, що нотаріальна дія (видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом) по спадковій справі №4-2017, заведеній на померлого 19 січня 2017 року ОСОБА_6, не може бути вчинена через нікчемність вище зазначеного заповіту, а саме через те, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, передбачених статтями 207, 1247, 1248,1253 Цивільного кодексу України. Зокрема у заповіті вказано, що «у зв'язку із хворобою гр. ОСОБА_6, який сам не може підписати заповіт, згідно ст.1253 ЦК України, заповіт посвідчено в присутності свідків». А далі текст заповіту підписано лише свідками. Згідно статті 1247 Цивільного кодексу України, якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 Цивільного кодексу України, тобто за її дорученням текст заповіту у її присутності підписує інша особа. У заповіті зазначається причина, з якої текст заповіту не може бути підписаний заповідачем. Текст вищевказаного заповіту у зв'язку із хворобою ОСОБА_6, який сам не міг підписати заповіт, у його присутності за його дорученням повинен був бути підписаний іншою особою. У заповіті зазначено, що він записаний секретарем зі слів заповідача ОСОБА_6. У цьому разі заповіт повинен бути вголос прочитаний заповідачем. У заповіті не вказано про те, що заповідач вголос прочитав текст заповіту. У заповіті також не вказано, що заповідач через фізичні вади не міг сам прочитати текст заповіту. Даний заповіт повинен був бути підписаний за заповідача іншою особою в присутності не менш як двох свідків. Тому згідно ст.ст. 207, 1247, 1248, 1253 ЦК України цей заповіт є нікчемним.(а.с.6)

Відповідно до вимог ст.ст. 1233, 1244 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Приписами ч.1 ст.1247 ЦК України передбачено, що заповіт повинен складатися у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання.

Згідно ст.1253 Цивільного кодексу України, на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У тексті заповіту заносяться відомості про особу свідків.

У ст. 1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Порядок посвідчення заповітів посадовими особами органів місцевого самоврядування, крім норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про нотаріат», регулюється в тому числі і Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року № 3306/5 (далі Порядок), який діяв на момент посвідчення оспорюваного заповіту.

З п. 1.1, 1.2 Порядку вбачається, що перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено статтею 37 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування посвідчують заповіти (крім секретних). Нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Відповідно до пп. 5 п. б ч. 1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів цивільного стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад).

Згідно п. 2.1. розділу ІІ Порядку, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування.

В п.п. 1.1. - 1.4. розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, передбачено, що посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти. При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 Цивільного кодексу України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування.

Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням точного місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку.

Порядок підписання нотаріально посвідчуваних документів визначено статтею 45 Закону України "Про нотаріат". (пункт 2.6. Порядку)

Так, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про нотаріат», якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі.

Крім того, в п.п. 1.1. - 1.4. розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, передбачено, що при вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, у порядку, визначеному статтею 43 Закону України "Про нотаріат".

У разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт чи заяву, підписується інша фізична особа, посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього. Копія документа, за яким встановлюється особа, долучається до примірника документа, який залишається у справах органу місцевого самоврядування.

При вчиненні нотаріальних дій перевіряється справжність підписів осіб, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії.

Згідно ч. 4 ст. 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Усі нотаріальні дії, які вчиняються посадовою особою органу місцевого самоврядування, реєструються в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування (додаток 15) у порядку, передбаченому статтею 52 Закону України "Про нотаріат", та Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 23.12.2010 за № 1318/18613 .

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі та свідків, суд приходить до висновку, що при складанні заповіту та його посвідченні не було дотримано процедури, регламентованої Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року № 3306/5, тобто посвідчення заповіту ОСОБА_6 відбулося з численними порушеннями.

З наданої суду копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого №171 Надвірнянської ЦРЛ (10.01.2017 року - 17.01.2017 року), вбачається, що у померлого ОСОБА_6 був рак гортані .(а.с.47)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 ствердив, що він, як зав.терапевтичним відділеним Надвірнянської ЦРЛ, здійснював лікування ОСОБА_6, який поступив на лікування у важкому стані, мовному контакту був практично не доступний через вади гортані, в зв"язку з ураженням практично всіх внутрішніх органів, його свідомість не була чіткою, він не орієнтувався в ситуації, не міг самостійно приймати рішення, практично не впізнавав оточуючих. Додому його виписали за вимогою родичів, оскільки з медичної сторони допомогти хворому в сторону покращення його стану вже було неможливо.

Аналогічні за змістом поясненням ОСОБА_11 щодо стану здоров"я ОСОБА_6 дали пояснення допитані свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він як голова Стримбівської сільської ради, був присутнім при складанні і посвідченні заповіту ОСОБА_6, оскільки секретар сільської ради вперше посвідчувала такого роду заповіт. Окрім нього, при посвідченні заповіту були присутні двоє свідків, яких запросила сторона заповідача, а також сам ОСОБА_6 та секретар сільської ради, яка вчиняла відповідну нотаріальну дію. ОСОБА_6 декілька разів перепитували, чи дійсно він заповідає все майно своєму брату ОСОБА_13, на що той ствердно кивнув головою. Вважає, що його присутність при цьому, як сільського голови, була правомірною, таємниці заповіту не було порушено. Волевиявлення ОСОБА_6 було свідомим і добровільним.

Секретар Стримбівської сільської ради ОСОБА_7 будучи допитаною в якості свідка в судовому засіданні, пояснила, що вона посвідчувала заповіт від імені ОСОБА_6 по місцю його фактичного перебування по вул. Лісова,8, однак в заповіті вказала помилково адресу його реєстрації по вул. Лісова,11 в с.Стримба. Заповіт нею посвідчений в присутності двох свідків, як передбачено чинним законодавством. Однак, чому не зазначено, що ОСОБА_15 не міг його особисто прочитати чи підписати, або що за його підпис вчинила інша особа в присутності свідків, пояснити не може, оскільки в неї був наявний тільки такий взірець заповіту.

Аналогічні по суті пояснення дали в судовому засіданні допитані як свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_16, які підписували заповіт як свідки.

Але оскільки посвідчення заповіту ОСОБА_6 відбулося з порушенням вимог ст.ст. 207, 1247, 1248, 1253 ЦК України ЦК України, судом не приймаються пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_17

Свідок ОСОБА_18 в суді пояснила, що вона є матір"ю померлого ОСОБА_6, який хворів на онкозахворювання і останні дні свого життя він проживав в неї в літній кухні по вул. Лісова,8 в с.Стримба Надвірнянського району. Їй достеменно відомо, що син мав намір заповісти своє майно своєму братові ОСОБА_4, оскільки його дружина ОСОБА_19 перебувала в основному на заробітках за межами держави, а приїхала тільки на похорони чоловіка, якими фактично і займалася.

Обставина посвідчення оспорюваного заповіту за місцем проживання спадкодавця по вул. Лісова,8 в с.Стримба Надвірнянського району визнається сторонами, а тому згідно вимог ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

У пунктах 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК України немає відповідного правила. Заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Як роз'яснено в п.п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.14 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року, не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв'язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення, оскільки норми глави 85 ЦК України не передбачають можливості визнання заповіту дійсним.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За встановлених обставин позов ОСОБА_4 до Стримбівської сільської ради Надвірнянського району, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання правочину дійсним, є безпідставний та задоволенню не підлягає.

Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного сторонами не надано.

На підставі наведеного, ст.ст. 202, 203, 215, 1233, 1254, 1257 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Стримбівської сільської ради Надвірнянського району, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання правочину дійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2019 року