Справа № 487/7559/19
Провадження № 2/487/2430/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

08.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини у сумі 6000 грн.

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 29 вересня 2000 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Відбувається примусове стягнення аліментів, але відповідачем аліменти сплачуються частково, по декілька місяців не сплачуються зовсім. Донька сторін ОСОБА_3 навчається на першому курсі денного відділення Інституту державного управління Чорноморського національного університету за контрактом. Вартість навчання за перший рік становить 12000 грн., яку позивачем було сплачено у повному обсязі. Відповідач має постійну роботу, інших утриманців не має. Враховуючи те, що батьки повинні порівну нести витрати на дитину, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача грошові кошти на утримання дитини у сумі 6000 грн. Посилаючись на викладене позивач просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 11.10.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася, суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав частково в розмірі 3000 грн.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2016 року розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.

Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки дочка сторін ОСОБА_3 навчається на першому курсі денного відділення Інституту державного управління Чорноморського національного університету за контрактом. Вартість навчання за перший рік становить 12000 грн.

Відповідач добровільно такої допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З цього приводу, у постанові Верховного Суду України№6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, зазначено, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

При цьому, суд враховує, що наведене вище положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається ст. 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. В окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину - вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат визначається, у даному конкретному випадку, залежно від фактично понесених витрат на дитину. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в таких витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів, відповідно до ст. ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь - якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі. Додаткові витрати на дитину можуть покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Згідно копій квитанцій № 0.0..1 від 27.07.2019 року та № 0.0..1 від 16.08.2019 року ОСОБА_1 сплачено 12000 грн. за навчання (контракт), отримувач Чорноморський національний університет ім. П.Могили.

З довідки про доходи відповідача вбачається, що він працює у Приватному підприємстві «Сова» на посаді охоронника та з січня по жовтень 2019 року усього нараховано 40736,43 грн., сплачені аліменти 19865,40 грн., загальна сума доходу становить 30538,47 грн.

Згідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадку.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

За положенням ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи.

Визначаючи розмір додаткових витрат на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач працює, з його заробітної плати стягуються аліменти, згідно наданої суду заяви позов визнав частково у розмірі 3000 грн., тому виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що дитина сторін навчається на платній основі, а тому потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткових витрат понесених позивачем на навчання дитини є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору судовий збір в сумі 768,40 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 75, 77, 79, 80, 84, 180-182, 185 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 137, 141, 263, 265, 278-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 суму додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.О. Гаврасієнко