Справа № 562/4431/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2019 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

30 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява ОСОБА_3 мотивована тим, що рішенням Здолбунівського районного суду від 04 жовтня 2012 року у справі № 1708/2206/12 з нього стягнено на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Заочним рішенням Здолбунівського районного суду від 04 січня 2016 року задоволено його позов про зменшення розміру аліментів до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Його матеріальне і сімейне становище змінилося, з вересня 2018 року він не має постійного місця роботи, працює за цивільно-правовими договорами, має нерегулярний та мінливий дохід. Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 травня 2018 року він зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на двох інших неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Внаслідок стягнення аліментів за двома судовими рішеннями їх загальний розмір перевищує 50 відсотків заробітку (доходу) і становить 7/12 доходу.

Посилаючись на викладені обставини позивач просить зменшити розмір аліментів на дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуваних згідно рішення Здолбунівського районного суду від 04 січня 2016 року в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) але не менше 30% на кожну дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття визначивши їх в розмірі 1/6 частини з його доходів щомісячно.

03.01.2018 року відповідачкою було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_3 не визнає, вважає доводи позивача необґрунтованими і безпідставними. Вказує, що при ухваленні заочного рішення від 25 травня 2018 року суд врахував, що ОСОБА_3 сплачує аліменти на одну дитину від першого шлюбу ОСОБА_4, про що зазначено в мотивувальній частині рішення. Рішення суду ОСОБА_3 не оскаржував. На даний час він працює за цивільно-правовими договорами, позивач не надав доказів, які доходи він отримує від такої роботи і не надав доказів відсутності можливості працевлаштуватися і працювати на постійній основі. Останні місяці позивач, сплачуючи аліменти в розмірі 1/4 частини від своїх доходів надіслав їй аліменти в сумі 1000 гривень за один місяць. Ця сума є меншою від гарантованого законодавством мінімального розміру аліментів, яка становить 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зменшення розміру аліментів до 1/6 частини порушить права дитини, що є недопустимим.

Позивачем 14.01.2019 року було подано відповідь на відзив відповідача відповідно до якого вважає, що доводи відповідача про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів є необґрунтованими. Заперечуючи щодо його вимог відповідачка посилається на те, що ним не доведено обставин щодо погіршення його матеріального становища, стягнення аліментів в запропонованому ним розмірі призведе до порушення прав дочки ОСОБА_4 Такі доводи відповідачки суперечать нормам матеріального права, фактичним обставинам справи. Його матеріальне і сімейне становище змінилося. У нього не має заперечень щодо того, що розмір аліментів на дочку не повинен бути меншим за 1/2 частину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просить позов задоволити.

Позивач у судове засідання не з'явився.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання з'явилась, з приводу позовних вимог заперечила. Просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідачка є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2012 року у справі № 1708/2206/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з позивача стягнено на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітню дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 січня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, зменшено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 18.11.2015 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2 027,00 грн., з 1 липня 2019 року - 2 118, 00 грн., з 1 грудня 2019 року - 2 218,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач покликається, як на підставу зменшення розміру аліментів на відсутність постійного місця роботи, перебування у скрутному матеріальному становищі, стягнення з нього заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який визначений рішенням суду.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про неможливість сплачувати визначений судом розмір аліментів у зв'язку із відсутністю роботи, скрутним матеріальним становищем, оскільки позивач є працездатною особою, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів. Позивач не позбавлений можливості працевлаштуватися, отримати постійне джерело прибутку та забезпечувати своїх дітей у визначеному розмірі. Він не надав доказів, які б підтверджували його скрутне матеріальне становище. Таким чином, відсутність офіційних джерел доходів не звільняє позивача як батька, від обов'язку щодо утримання своєї дитини.

Обов'язок утримувати дитину покладається на батьків незалежно від їх матеріального становища.

Отже, підстав для зменшення розміру аліментів, визначених судом немає, а тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в Рівненський апеляційний суд через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст рішення суду виготовлено 25 січня 2019 року.

Суддя