Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 583/3860/16-ц

провадження № 61-28420св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Бурлакова С. Ю., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2017 року в складі судді Ільченко В. М. та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 18 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Криворотенка В. І., Кононенко О. Ю., Хвостика С. Г.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами на утримання дитини.

Позовна заява мотивована тим, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2013 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн щомісяця, які підлягають індексації, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 16 липня 2013 року. За місцем перебування боржника 20 травня

2014 року постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Московський ВДВС Головного ТУЮ у Харківській області) було відкрито виконавче провадження № 43417283, проте рішення суду не виконувалось. 17 лютого 2016 року вказане виконавче провадження було закінчено у зв`язку із направленням виконавчого листа за місцем працевлаштування боржника у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. І. Кожедуба з визначенням заборгованості, станом на

01 лютого 2016 року, у розмірі 5 357,20 грн. Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС Головного ТУЮ у Харківській області від 24 лютого

2016 року відкрито виконавче провадження № 50299946. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2016 року змінено розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС Головного ТУЮ у Харківський області від 18 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження № 52923911. З грудня 2016 року аліменти стягувались у частці від доходів та заробітку боржника.

Посилаючись на те, що утворилась заборгованість, яку недоотримала неповнолітня дитина та з урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за аліментами у вигляді пені за період з 20 травня 2014 року по 31 березня 2017 року, індесації та неустойки (пені) з розрахунку несплаченої індексації з аліментів у твердій грошовій сумі за період з 21 травня 2014 року по 31 травня 2017 року в межах примусового виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 500,00 грн щомісяця, які підлягають індексації, на утримання неповнолітнього сина, у розмірі 28 713,28 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня

2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області

від 18 жовтня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із відсутності належних та допустимих доказів наявності заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини у спірний період.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подаладо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності, внаслідок чого неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У січні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначив, що судові рішення є законними і обґрунтованими.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2013 року у справі № 583/2701/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн щомісяця, які підлягають індексації, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, на користь ОСОБА_1 , починаючи стягнення з

16 липня 2013 року.

21 травня 2014 державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ було відкрито виконавче провадження № 43417283.

Постановою державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ

від 17 лютого 2016 року виконавче провадження № 43417283 закінчено у відповідності до пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ направлений до Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ.

24 лютого 2016 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ відкрито виконавче провадження № 50299946 з виконання виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3

Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУ

від 24 лютого 2016 № 810/18 у виконавчому провадженню № 50299946 звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 , який проходить службу в Харківському університеті Повітряних Сил ім. І. Кожедуба.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня

2016 року в справі № 583/2249/16-ц змінено розмір стягуваних аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 до його повноліття, на користь ОСОБА_1 , починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

18 листопада 2016 року на підставі виконавчого листа № 583/2249/16-ц державним виконавцем Дзержинського ВДВС м. Харків відкрито виконавче провадження № 52923911.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто у разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, в якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення обчислюється з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

У постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у раніше прийнятій постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, та зробила висновок про те, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України 2004 року).

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції не виправив допущені судом першої інстанції помилки, в порушення вимог статті 196 СК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та статей 89, 263, 367, 368 ЦПК України, не врахував зазначені обставини та вимоги процесуального законодавства, не застосував вищевказане правило обчислення пені, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та наданий позивачем розрахунок заборгованості, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом повністю не встановлено, а тому судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 18 жовтня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення суду апеляційної інстанції втрачає законну силу та у подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

С. Ю. Бурлаков

В. І. Журавель

В. М. Коротун