КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 753/18102/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Шклянка М.П.

29 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Вербової І.М.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість 25 018,84 дол. США, а саме заборгованість за кредитом 39 473,41 доларів США; за відсотками 12 545,43 доларів США; витрати по сплаті судового збору у сумі 19 850,84 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати ухвалу суду та справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що в даному випадку Банк звернувся до суду, як кредитор, а не як іпотекодержатель та спір стосується невиконання позичальником умов Кредитного договору.

Сторони справи в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності сторін справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2049/2019
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання щодо повернення кредитних коштів за вказаним кредитним договором припинили свою дію із набуттям Банком права власності на зазначене вище нерухоме майно, у зв'язку із задоволенням ним вимог за кредитним договором, забезпечених іпотечним договором, а тому спір про стягнення заборгованості за кредитним договором MRTG-35 від 23.05.2008 по даній справі відсутній.

З таким висновком суду не може погодитись колегія суддів.

Судом першої інстанції та апеляційної інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що23.05.2008 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний кредит MRTG-35, відповідно до умов якого, Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 49 394,00 дол. США (а. с. 4-7). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитом, в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1, на підставі Іпотечного договору №MRTG-35/S від 23.05.2008, що належала на праві власності ОСОБА_1 та являється місцем постійного проживання та єдиним нерухомим майном (а. с. 74-76). У зв'язку із неналежним виконанням кредитних зобов'язань ПАТ «Укрсоцбанк» було направлено повідомлення ОСОБА_1 за Вих. №5 MRTG- 35 від 07.03.2018 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та аналювання залишку заборгованості за основним зобов'язанням (а. с. 80).

Згідно з п. 9.1 Іпотечного договору №MRTG-35/S від 23.05.2008, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет Іпотеки в рахунок виконання зобов'язань по Кредитному договору в порядку, встановленому законодавством України (в т. ч. ст. 37 «Про іпотеку») та умовами цього Договору.

Відповідно до інформаційної довідки від 03.05.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 02.05.2018 відбулося відчуження (перереєстрація) права власності на квартиру АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого Державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попова О.В.

Вчинення зазначеної виконавчої дії відбулося за заявою Позивача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання (Постанова Верховного Суду від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17).

Матеріали справи свідчать, що у жовтні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість 25 018,84 дол. США, а саме заборгованість за кредитом 39 473,41 доларів США; за відсотками 12 545,43 доларів США; витрати по сплаті судового збору у сумі 19 850,84 грн. (а. с. 1-2).

Відповідно до інформаційної довідки від 03.05.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 02.05.2018 відбулося відчуження (перереєстрація) права власності на квартиру АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого Державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попова О.В. (а. с. 77-79).

За наведеного, ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із відповідним позовом, вважаючи, що у відповідачів наявна заборгованість за кредитним договором.

Набуття права власності ПАТ «Укрсоцбанк» на нерухоме майно (квартиру позичальника) з метою задоволення вимог за кредитним договором не свідчить, що заборгованість погашена в повному обсязі (за рахунок квартири).

Крім того, в ухвалі суду першої інстанції зазначено, що вищезгадане стягнення відбулося за рахунок списання боргів за основне зобов'язання.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що дана обставина не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі.

На вищевикладене, суд першої інстанції уваги не звернув, не в повному обсязі з'ясував обставини справи, чи відбулось погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок нерухомого майна, у зв'язку з чим дійшов передчасних висновків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 01.02.2019.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

А.М.Андрієнко