Справа № 214/4472/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 січня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря - Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу №214/4472/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: служба у справі дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, служба у справах дітей Софіївської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач буйна Л.Ю. звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ОСОБА_3 відносно малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є матір'ю ОСОБА_4, а ОСОБА_3 є колишньою співмешканкою її сина.

В червні 2010 року ОСОБА_3 припинила спільне проживання з ОСОБА_4 виїхавши проживати до АДРЕСА_3. При цьому малолітнього ОСОБА_5 залишила проживати разом з ОСОБА_2.

З 23 вересня 2012 року по день кладення позовної заяви, позивач стверджує, що ОСОБА_5 жодного разу не проживав з матір'ю. Таким чином, ОСОБА_3 повністю самоусунулась від обов'язків по вихованню, піклуванню та утримання свого сина.

ОСОБА_4 після отримання висновку з комісії з питань захисту прав дитини виконкому Саксаганської районної у місті ради, яким визначено місце проживання ОСОБА_5, також припинив приймати активну участь у вихованні та утриманні сина.

Також позивач зазначає, що її син практично ніколи не мав постійного місця роботи, а з зими 2015 року не працює взагалі, та більше 20 років має проблеми з алкоголем. Батьки на утримання дитини жодної допомоги не надають.

Тому, позивач, з метою забезпечення малолітнього ОСОБА_5 належним рівнем життя, умовами для виховання і розвитку дитини, медичним обслуговуванням просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

21 серпня 2018 року ухвалою суду прийнято позовну до розгляду та відкрито провадження у справі.

30 жовтня 2018 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Дніпропетровської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

17 грудня 2018 року на підстав ухвали суду залучено в якості третьої особи в даній справі службу у справах дітей Софіївської районної у місті ради.

Представник позивача ОСОБА_6 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідача ОСОБА_4 до зали судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради ОСОБА_7 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_10, його батьками зазначені ОСОБА_2С та ОСОБА_3 ( а.с.8).

Згідно висновку № 5 комісії з питань захисту прав дитини від 27 листопада 2012 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 з батьком за місцем його мешкання, а саме: АДРЕСА_4. ( а.с. 9-9 зворот)

Відповідно до характеристик на ОСОБА_4 останній за час проживання за вищезазначеною адресою конфліктів з сусідами не мав, скарг від сусідів на нього не надходило. В сім'ї неодноразово відбувалися скандали, мало місце втручання робітників міліції. В 2017 році притягався до адміністративної відповідальності. Крім того, він тривалий час не працює, вихованням сина не займається. ( а.с.10)

Згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2016 року на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 ( п'ять ) днів. ( а.с. 11)

Відповідно до характеристик на ОСОБА_5. ОСОБА_8 - розвинута дитина, комунікабельна, щирий хлопчик, приймав активну участь у святах які влаштовувались в дитячому садку. Дитина завжди мала необхідні для розвитку іграшки та канцелярські набори( фарби, олівці таке інше). В дитсадок завжди ходив.

Оформленням документів для відвідування дитсадка займалась ОСОБА_1, яка є бабусею ОСОБА_5. Вона регулярно цікавилась дитиною, приводила та забирала його з дитсадка.

Батько ОСОБА_8, як матір, так і батько, дитиною не цікавились. Не приходили в дитсадок, та не телефонували ( а.с.13).

Також з матеріалів справи вбачається, що вихованням та розвитком дитини займається його бабуся ОСОБА_1 ( а.с.14;15;16).

З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_4 вбачається, що виконком Саксаганської районної у місті ради, розглянувши матеріали щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні до малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, встановив наступне.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, від спільного проживання мають на вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11

З червня 2010 року батьки спільно не проживають. Мати постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_5.

27.11.2012 комісією з питань захисту прав дитини визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 спільно з батьком за адресою: мкр. ГірницькийАДРЕСА_2, після чого матір самоусунулася від виконання батьківських обов'язків.

З 2015 року гр. ОСОБА_4, батько малолітнього ОСОБА_5 веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює, неодноразово лікувався від алкогольної залежності, проте позитивного результату не досягнуто.

У 2016 році постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу гр. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насилля в сім'ї.

Оскільки спільне проживання ОСОБА_5 з батьком суперечить інтересам дитини, несе загрозу його психологічному та фізичному розвитку, гр. ОСОБА_10., бабуся хлопця, забрала сина від батька. На даний час ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_6, навчається у 4-А класі КЗШ № 73. Раніше дитина відвідувала ДНЗ № 222, КЗШ № 68. Відповідно до характеристик наданих учбовими закладами батьки хлопця дитиною не цікавилися, не приходили та не телефонували.

Відповідно до відомостей наданих амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 10 комунальної некомерційної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Криворізької міської ради, супровід ОСОБА_5 при відвідуванні медичного закладу здійснює лише його бабуся, гр. ОСОБА_1

07.12.2018 гр. ОСОБА_4 на ім'я начальника служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради надав письмову заяву в якій зазначив, що веде аморальний спосіб життя, не працює, зловживає алкогольними напоями, разом з сином не проживає, не бере участі у його вихованні, матеріально не утримує та не має заперечень проти позбавлення його батьківських прав.

Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вважає, що батько не може забезпечити належний рівень матеріального утримання, виховання та розвитку дитини.

Враховуючи викладене, керуючись правами та інтересами дитини, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», виконком Саксаганської районної у місті ради вважає доцільним позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_4 у відношенні до малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1( а.с.101-102).

З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 вбачається, що Софіївська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування встановила, що гр. ОСОБА_3 проживає в Софіївському районі без реєстрації місця проживання. Зареєстрована на території Криничанеького району. Є матір'ю 2-х малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. Син з матір'ю не проживає. Мати дитину не виховує, інколи спілкується по телефону, матеріально не утримує, не цікавиться здоров'ям сина. З адміністрацією навчального закладу не співпрацює. ОСОБА_3 власного житла не має, проживає в будинку родичів свого співмешканця. Працює по найму. Алкогольні напої не вживає. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов'язків у відношенні її сина ОСОБА_5.

Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 24.01.2018 року Софіївська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3

Службою у справах дітей проводилась бесіда з ОСОБА_3 щодо виконання батьківських обов'язків у відношенні сина, під час якої вона пояснила, про те, що з дитиною не дає бачитися його бабуся зі сторони батька. До служби у справах дітей з даного питання жінка не зверталася. Також ОСОБА_3 повідомила, що вихованням сина ОСОБА_8 займатися не має можливості і не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та підтвердила це письмовим поясненням від 08.01.2019 року.

Дане питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, під час якого було вирішено надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні її малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с.95-97).

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачі, кожен окремо, ухиляються від виконання батьківських обов'язків свідомо не виконують своїх батьківські обов'язки.

Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5. Однак, відповідачі, кожен окремо, ухилялись від виконання батьківських обов'язків, а саме: не піклувалась про свого малолітнього сина, про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Під час судового розгляду на підставі досліджених доказів, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 залишила сина на бабусю та батька, з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги не надає. В свою чергу, батько ОСОБА_8 також не цікавиться розвитком дитини, веде аморальний образ життя, зловживає спиртними напоями. що свідчить про систематичне невиконання відповідачами батьківських обов'язків щодо утримання та виховання малолітніх дітей.

Також, суд бере до уваги те, що бабуся ОСОБА_5 ОСОБА_1 самостійно влаштувала внука до дитячого садка, а згодом і до КЗШ -І-ІІ ступенів № 68. З характеристики наданих учбовими закладами, вбачається що дитина ОСОБА_5 має все необхідне для навчання та розвитку. Крім того, ОСОБА_1 влаштувала ОСОБА_5 до спортивного клубу «Боец». За навчання клубі сплачує самостійно ( а.с.15).

Враховуючи встановлені судом обставини, суд погоджується з доводами позивача, висновком Саксаганської районної у місті ради від 21.01.2019 року № 10/36-253 та висновком Софіївської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3, відповідно, батьківських прав у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і вважає що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Так, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини.

Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України.

Враховуючи що зазначений позов пред'явлено 13 липня 2018 року, суд вважає що з відповідачів, кожного окремо, підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі ј частини з усіх видів доходу громадян, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного на користь опікуна, починаючи з 01 13 липня 2018 року і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Крім того, відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.164,165,166, 171, 180-182 СК України, Законом України «Про охорону дитинства» ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273,430ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: служба у справі дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, служба у справах дітей Софіївської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів громадян, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів громадян, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7, дніпропетровська область, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідача:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, проживає за адресою: АДРЕСА_8;

ОСОБА_3, зареєстрована за адресою, АДРЕСА_9

Третя особа: служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради ( юридична адреса: вул. Володимира Великого, буд. 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

Суддя А.В. Ткаченко