Справа № 587/2522/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху
10 грудня 2019 року Суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (с. Суми, вул. Горького, 58, Сумського району, Сумської області) про стягнення заборгованості по заробітній платі
ВСТАНОВИВ:
29 листопада 2019 року ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху з тих підстав, що позивачем не сплачено судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, та запропоновано усунути вказані недоліки, надавши належним чином оформлену позовну заяву та докази сплати судового збору.
На виконання вимог вказаної ухвали суду 09 грудня 2019 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення справи до судового розгляду, в якому він зазначає, що при зверненні з позовом керувався п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», яким встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. А тому просить суд призначити справу до судового розгляду по суті без сплати судового збору.
Згідно зіст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно дост.117 КЗпП вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв`язку із звільненням працівника та непроведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.
Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 вказала, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
Таким чином позивач не звільняється від сплати судового збору з вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Згідно ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлюються 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн. до 9605 грн.).
За таких умов суд вважає за необхідне повторно залишити позовну заяву без руху та запропонувати усунути вказані недоліки, надавши докази сплати судового збору.
Роз`яснити, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною.
Залишення позовної заяви без руху не є перешкодою для звернення до суду, а необхідністю приведення позивача до виконання вимог закону та сприяє доступу до правосуддя і розгляду справи у порядку визначеному законом у строк.
Роз`яснити, що згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Тому позивач може подати заяву про відстрочку або розстрочку сплати судового збору з відповідними доказами майнового стану.
Керуючись ст.ст. 83, 95, 136, 175, 177, 185 ЦПК України
ПОСТАНОВИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (с. Суми, вул. Горького, 58, Сумського району, Сумської області) про стягнення заборгованості по заробітній платі, залишити без руху, запропонувавши у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки, про що повідомити і пояснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною.
В зазначений строк запропонувати заявнику усунути недоліки поданої заяви.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на вказану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.М. Черних