Справа № 305/555/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кондора Р.Ю., Готра Т.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Поштак Юстина Степанівна на рішення Рахівського районного суду, ухваленого 13 травня 2019 року головуючим суддею Ємчук В.Е. у справі за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Поштак Юстина Степанівна до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

25.03.2019 року ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Поштак Ю.С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Зазначені вимоги обґрунтовувала тим, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 у них народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка ОСОБА_4 .

Рішенням Рахівського районного суду від 12.11.2015 року з ОСОБА_2 стягнуто в її користь на утримання дочки ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі по 8000,00 грн., щомісяця до досягнення нею повноліття. З часу стягнення аліментів у державі відбулись інфляційні процеси внаслідок яких відбулось суттєве неодноразове підняття цін на продукти харчування, одягу, взуття, ліки, послуги у тому числі й адміністративні, тощо. За цей період дочка підросла і буде мати 10 років та у зв`язку із цим збільшились витрати на її утримання та виховання. Також, збільшився мінімальний розмір соціальних гарантій, які забезпечують рівень життя не нижче за прожитковий мінімум для відповідної категорії групи осіб. За цих обставин вважає, що сума аліментів, яка стягується з відповідача є недостатньою для задоволення першочергових потреб їхньої доньки.

З посиланням на викладене просила суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання донки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішенням Рахівського районного суду від 13.05.2019 року в задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову, суд 1-ї інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що у неї чи ОСОБА_2 змінився матеріальний або сімейний стан, відбулось погіршення чи покращення здоров`я сторін або їх доньки, та наявність інших обставин, які б давали підстави для збільшення розміру аліментів. А збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів. Позивачка не надала доказів, які б містили дані про майновий стан відповідача, у тому числі й щодо достатності його заробітку для сплати збільшених аліментів у сумі 2000,00 гривень.

На дане судове рішення ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Поштак Ю.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду 1-ї інстанції скасувати як таке, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, що є підставою для постановлення нового судового рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що на день звернення з позовом, стягувана сума аліментів є недостатньою для повноцінного матеріального утримання доньки, так-як з кожним роком в міру дорослішання потребує більшої суми витрат. У зв`язку зі збільшенням витрат на утримання дитини, забезпечення її освіти, медичного догляду, та гармонійного розвитку в сукупності з відпочинком, що є загальновідомим, свідчить про те, що матеріальне становище одержувача аліментів погіршилось. А тому, наявні реальні підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів. Судом не враховано тієї обставини, що донька сторін є малолітньою та немає самостійного доходу, а позивачка в силу збільшення видатків не в змозі самостійно забезпечити доньці належне та повноцінне утримання хоча б на мінімальному рівні.

Розгляд апеляційної скарги в апеляційному суді призначався неодноразово, а саме на 30.07.19р., 02.09.19р., 23.10.19р., 18.11.19. і 11.12.19р., але у жодне судове засідання ОСОБА_2 не з`явився не дивлячись на те, що повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду за адресою зазначеною позивачкою у позовній заяві, (а.с. 18, 19). Та не дивлячись на це апеляційний суд отримував неодноразово довідки УкрПошти про те, що ОСОБА_2 виїхав у м. Київ і не проживає за зазначеною адресою, (а.с. 48, 58, 66, 72). За цих обставин, апеляційним судом було повідомлено ОСОБА_2 про судові засідання через сайт Судова влада України, (а.с. 70, 81). Виходячи з встановленого, колегія суддів керуючись приписами ч.11 ст.128, ч.4 ст.223 та ч.2 ст.372 ЦПК України ухвалила розглядати апеляційну скаргу за неявки ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з огляду на наступні доводи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого народилася донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Рішенням Рахівського районного суду від 12.11.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі по 800,00 грн., щомісяця, починаючи з 06.10.2015 року, а.с. 11, 12.

Як убачається з ч. 1 ст. 2 ЦПК України (у редакції з 15.12.2017 року), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України (у редакції з 15.12.2017 року), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

А здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, ч. 1 ст. 5 ЦПК України (у редакції з 15.12.2017 року).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ, такий визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, тобто матері дитини то остання може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Та в свою чергу, значне погіршення матеріального становища батька дитини може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, зазначені положення закону вказують на те, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, а також погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

На час звернення позивачки у суд з позовом про збільшення розміру аліментів, доньці сторін вже виповнилось 9-ть років, а тому витрати на її утримання зросли, що є загальновідомим фактом.

Виходячи саме з цієї обставини з якою і сам закон пов`язує підставу для зміни розміру аліментів і виходила ОСОБА_1 звертаючись у суд.

Слід зазначити, що станом на 25.03.2019 року момент звернення в суд прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 року вже становив - 2027 гривень, тоді як на час призначення аліментів такий прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становив з 01.09.2015 року тільки суму 1167 гривень.

А згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також і ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

А звідси, отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Тому з наданого суду Акту обстеження житлово-побутових умов від 04.09.2018 року слідує, що ОСОБА_1 працює сезонною робітницею, до складу її сім`ї входять доньки: ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться на її повному утриманні. Проживає позивачка з доньками в гуртожитку, а.с. 5.

І довідкою виконавчого комітету Рахівської міської ради від 04.09.18р. за №3734 стверджено, що на утриманні ОСОБА_1 . знаходиться донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а.с. 6.

Зазначені докази у сукупності стверджують, що майновий стан ОСОБА_1 погіршився, так-як на її утриманні перебувають дві доньки, які у міру їх підростання потребують все більших і нових витрат, які пов`язані з повноцінним харчуванням, забезпечення відповідним одягом і взуттям та засобами гігієни, понесення витрат на навчання, відвідування гуртків, та інший усесторонній повноцінний розвиток, забезпечення житлом і відповідне його утримання, а у разі необхідності забезпечення належним лікуванням, що у сукупності забезпечує дитині гармонійний розвиток. Постійного стабільного доходу не має, а живе за рахунок сезонних заробітків. Власного житла не має, так-як проживає з дітьми в гуртожитку.

В силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, ОСОБА_2 не надав суду будь-яких заперечень чи доказів з приводу того, що його матеріальний стан погіршився, змінився сімейний стан або погіршилось здоров`я. А наявний заробіток є мізерним та таким, що є недостатнім для сплати збільшених аліментів.

Наведені вище обставини суд 1-ї інстанції залишив поза увагою та дійшов до передчасного висновку про те, що позивачка не набула підстав для звернення з позовом про зміну розміру аліментів, шляхом його збільшення.

Хоч зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину і не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Але на дану обставину як самостійну підставу для зміни розміру аліментів, ОСОБА_1 і не посилалась у своїх вимогах. А тому, за такого стану вимог не може бути відмовлено позивачці у здійсненні перерахунку розміру аліментів.

ОСОБА_1 просила суд першої інстанції збільшити розмір аліментів до суми 2000,00 грн. Проте на думку колегії суддів така сума аліментів, які слід буде стягувати з ОСОБА_2 буде зависокою для останнього.

Виходячи з цього, визначаючи збільшений розмір стягуваних аліментів, апеляційним судом враховується те, що утримання повинно забезпечувати мінімальні потреби дитини, які необхідні для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Оскільки ОСОБА_2 є молодою, працездатною особою, без якихось вад із здоров`ям та має можливість заробляти, в тому числі за кордоном. А відтак, збільшений розмір аліментів слід визначити у сумі 1500 грн., що буде відповідати принципу добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України (у редакції з 15.12.2017 року) суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

А звідси, апеляційна скарга виходячи з встановленого підлягає частковому задоволення, тоді як рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову стосовно збільшення розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України апеляційний суд у зв`язку із частковим задоволенням позову вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами.

Оскільки судовий збір у сумі 768,40 грн. не було сплачено при зверненні з позовом позивачкою, яка звільнена від сплати такого судового збору то такий слід стягнути з відповідача, так-як позов задоволено частково. За подачу апеляційної скарги також слід було сплатити судовий збір у сумі 1152,60 грн., які позивачкою не сплачено через те, що звільнена від сплати такого судового збору. А тому такий підлягає стягнення з відповідача, так-як частково задоволено вимоги апеляційної скарги. Отже, на користь держави підлягає стягненню з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1921,00 грн. (768,40 + 1152,60).

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Поштак Юстина Степанівна, задовольнити частково.

Рішення Рахівського районного суду від 13 травня 2019 року, скасувати та прийняти у справі постанову суду про часткове задоволення позову.

Визначений, рішенням Рахівського районного суду від 12 листопада 2015 року в справі № 305/1909/15-ц розмір аліментів у твердій грошовій сумі збільшити, та стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500,00 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня набрання даним судовим рішенням, законної сили.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення".

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави судові витрати у розмірі 1921,00 гривню, судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 17 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді