Справа № 322/656/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Описова частина

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без укладення шлюбу. Під час спільного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народився син ОСОБА_3 , а 05 жовтня 2015 року ОСОБА_4 Відповідач являється батьком вказаних дітей.

Через особисті обставини ОСОБА_2 не зміг визнати своє батьківство і подати разом з нею в порядку, передбаченому ст. 126 Сімейного кодексу України, заяву до органів реєстрації громадянського стану, тому запис про батька дітей у книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем матері " ОСОБА_5 ", а ім`я і по батькові дітей були записані за її вказівкою " ОСОБА_6 " та " ОСОБА_7 ".

20 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнав батьківство відносно вказаних дітей.

Спільне проживання з відповідачем виявилось невдалим, вони припинили спільне проживання ще задовго до визнання відповідачем батьківства.

Визнаючи батьківство, відповідач зобов`язувався сплачувати аліменти на утримання дітей, але у зв`язку з відмовою від сплати їх в добровільному порядку, вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів в судовому порядку.

07 лютого 2019 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання синів вищевказаних дійте, у твердій грошовій сумі, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 25 січня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Діти проживають з нею, знаходяться на повному її утриманні за допомоги її батьків, оскільки боржник не сплачує аліменти на утримання дітей в повному обсязі.

На сьогоднішній день її фінансове становище перебуває у дуже скрутному стані. Вона не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, але допомогу по безробіттю не отримує. Працювати вона не може, навіть підробляти, оскільки на даний час діти не відвідують заклади освіти, оскільки у школі розпочалися літні канікули, а дитсадок закривають на ремонт. Діти постійно перебуватимуть вдома і, крім неї, доглядати за ними нікому. Забезпечення їх харчуванням та оздоровленням в літній період вимагає значних коштів. ОСОБА_8 переведений до 3-го класу, Ілля відвідує дитсадок. На новий навчальний рік дітей необхідно забезпечити одягом, навчальними приладдями, спортивним одягом та знаряддям, придбати необхідні друковані зошити, підручники з іноземної мови, тощо. Вона не в змозі забезпечити дітей самостійно.

Відповідач має можливість утримувати дітей, але приховує цей факт. Він має можливість та кошти для подорожей за межі України, про що повідомляє в соціальних мережах, має кошти винаймати житло та забезпечувати своє дозвілля за межами України. На сьогоднішній день він перебуває в Польщі, з якою метою їй не відомо, чи працювати чи відпочивати, але в будь-якому випадку це задоволення коштує недешево, і він може собі це дозволити, а отже і має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі.

В позові позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом, виданим Новомиколаївським районним судом Запорізької області 07 лютого 2019 року, та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідач правом на подання суду відзиву на позов не скористався.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідач ОСОБА_2 являється батьком малолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повторними свідоцтвами про народження, виданими 20 грудня 2018 року виконавчим комітетом Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

07 лютого 2019 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання вищевказаних дітей у твердій грошовій сумі, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну, щомісяця, починаючи з 25 січня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Постановлено після досягнення повноліття найстаршою дитиною аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на неї.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, позивачем докази, які б достовірно підтверджували можливість сплати відповідачем аліментів у рекомендованому розмірі, суду надані не були, а тому суд вказаний факт вважає не доведеними.

Також позивачем не було доведено і факт зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, або інших випадків, передбачених цим СК України, які настали після винесення судом вищевказаного судового наказу, що може бути підставою для зміни розміру аліментів.

У зв`язку з вищевказаним суд дійшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складене 04 вересня 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш