ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8171/19 Справа № 204/4766/19 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за неотримане речове право, -
В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за неотримане речове право (а.с. 1-3).
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаним позовом (а.с. 5).
Своє рішення обгрунтував тим, що враховуючи останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 12 вересня 2018 у справі № 2-а-3097/2007, суд вважає, що дана позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства та у відкритті провадження у справі слід відмовити.

ОСОБА_1 не погодившись з вказаною ухвалою суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необгрунтованість ухвали ставить питання про її скасування та просить повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 7-9).
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за неотримане речове право не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська в порядку цивільного судочинства з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за неотримане речове право, відповідно до якої просить стягнути на його користь грошову компенсацію замість речового майна, що підлягає видачі при звільненні в запас (у відставку) в розмірі 78 912,57 грн. відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.
Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Пунктами 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Отже, головною ознакою публічно-правових спорів є участь у них хоча б однією зі сторін суб`єкта владних повноважень.

Згідно пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 2 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Враховуючи те, що позивач проходив військову службу, що є публічною службою відповідно до норм п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, та саме у зв`язку з її проходженням просить стягнути з відповідача компенсацію за неотримане речове право та в якості похідної вимоги також просить відшкодувати моральну шкоду, дана справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок було викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2018 у справі N 2-а-3097/2007.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Дослідивши наведені обставини та враховуючи приведені норми процесуального закону, колегія суддів ввадає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаним позовом ОСОБА_1 .
Доводи скарги фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами ухвали суду, які наведені в її обґрунтування та жодним чином не спростовують доводи наведені судом в своєму рішенні.
Тому, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2019 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко
М.О. Макаров