ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4361/18
Провадження № 22-ц/4820/266/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю позивачки ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/3461/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23 листопада 2018 року (суддя Вдовичинський В.А., повне судове рішення складено 26 листопада 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Заслухавши доповідача, пояснення позивачки та її представника, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4, звертаючись до суду зазначала, що з 14 липня 2017 року відповідач сплачує аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1200 грн. Позивачка вказує, що ОСОБА_6 у додаткових витратах на дитину в добровільному порядку участі не приймає, тоді як син в період з вересня 2017 року по травень 2018 року отримував приватні уроки англійської мови, загальна сума оплати яких становила 2700 грн. Посилаючись на те, що батько зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_6 на її користь половину вартості понесених нею додаткових витрат на дитину у розмірі 1350 грн.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23 листопада 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом чинного законодавства. Апелянтка вказує, що нею були подані сертифікати, які підтверджують зайняття дитиною англійською мовою понад рівня загальноосвітньої школи, встановленого для дітей відповідного віку. ОСОБА_4 вважає, що лише у випадку неподання оригіналу письмового доказу учасником, суд не бере до уваги такий доказ, проте оригінали документів завжди перебували в апелянтки, однак ні судом, ні іншими учасниками справи вони не вимагалися. Крім того, ОСОБА_4 посилається на порушення судом норм процесуального права, адже справу було розглянуто в її відсутності. Зважаючи на викладене апелянтка просила суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивачка та її представник апеляційну скаргу підтримали з підстав у ній наведених.

Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином і 28.01.2019 року його представником на адресу суду було надіслано клопотання про розгляду справи за відсутності відповідача та його представника.

Заслухавши думку позивачки та її представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги і відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 12 грудня 2017 року змінено рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17 жовтня 2017 року, яким з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 14 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Зазначеним рішенням встановлено, що сторони з 14 лютого 2007 року по 12 вересня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі і ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_8, який проживає з позивачем. Ці обставини в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею на сина додаткових витрат в сумі 2700 грн., що викликані особливими обставинами.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Згідно із ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Участь у додаткових витратах на дитину є обов'язком, а не правом батька (матері), незалежно від сплати аліментів.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат, з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України, має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження особливих обставин (розвитку здібностей дитини) надано копію золотого сертифікату учасника конкурсу з англійської мови «Гринвіч» від 05.12.2017 року, виданого учню 4Г класу ОСОБА_8 та копію срібного сертифікату учасника конкурсу з англійської мови «Гринвіч» від 24.11.2016 року, виданого учню 3Г класу ОСОБА_8 (а.с.10).

Разом з тим, на підтвердження розміру понесених витрат, позивачем надано копію довідки, виданої вчителем англійської мови ОСОБА_9 від 23.05.2018 року про те, що син позивача ОСОБА_8 брав приватні уроки англійської мови з вересня 2017 року по травень 2018 року включно (300 грн. в місяць - загальна сума 2700 грн.) (а.с.9).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_9 займається підприємницькою діяльністю. Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ОСОБА_9 з 15 січня 2014 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, надає послуги згідно видів діяльності 85.59 - «інші види освіти», відомості про припинення підприємницької діяльності відсутні.

Згідно роз'яснень, що викладені в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 закріплено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Тобто, факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений.

У статті 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Оцінивши у відповідності із вимогами ст. 89 ЦПК України вищезазначені докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження понесених нею додаткових витрат на вивчення дитиною іноземної мови, адже надана ОСОБА_4 довідка вчителя англійської мови ОСОБА_9 не містить посилань саме на оплату позивачем додаткових уроків з англійської мови.

А тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо невірної оцінки доказів є безпідставними і зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди апелянта з висновками суду по їх оцінці.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом було порушено право участі апелянтки в судовому засіданні 22 листопада 2018 року через погіршення її стану здоров'я не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів. Адже, як вбачається із матеріалів справи (журнал судового засідання та технічний запис судового засідання від 23.11.2018 року), позивачка не направляла до суду клопотання про перенесення судового засідання з мотивуванням підстав і в засіданні суду першої інстанції 23.11.2018 року її представник не подавав такого ж клопотання та не повідомляв суд про бажання позивачки особисто приймати участь у судовому засіданні і про погіршення її стану здоров'я.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2019 року.

Судді: (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П'єнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк