О К Р Е М А Д У М К А
судді Чернігівського апеляційного суду
Висоцької Н.В. стосовно постанови Чернігівського апеляційного суду від 29 січня 2019 року (головуючий суддя - Боброва І.О., судді Висоцька Н.В., Шитченко Н.В.), ухваленої за наслідком перегляду рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 жовтня 2017 року (суддя Рахманкулова І.П.) у справі № 750/4078/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_2, Чернігівської міської ради, виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, скасування свідоцтва про право власності, зобов'язання вчинити певні дії
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:
- Публічне акціонерне товариство «Чернігівбуд»,
- Комунальне підприємство «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради,
У квітні 2017 року ПАТ «Банк «Демарк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулось з позовом до відповідачів, в якому просило визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Чернігівської міської ради №192 від 31.07.2015 «Про надання права власності на квартири АДРЕСА_3,АДРЕСА_1 мешканцям будинку АДРЕСА_4, які підлягають відселенню» в частині надання права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2., скасувати свідоцтво про право власності НОМЕР_1, видане 18.09.2015 Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції. Зобов'язати управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради внести запис про скасування державної реєстрації прав - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 24539259 від 18.09.2015, право власності: 11227839.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 23.06.2017 до участі в справі в якості співвідповідача залучено Виконавчий комітет Чернігівської міської ради та третю особу - КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради.
Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.10.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 13 грудня 2017 року рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31.10.2018 ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 13.12.2017 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 29.01.2019 апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Демарк» - задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.10.2017 - скасовано.

Позовні вимоги ПАТ «Банк «Демарк» до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, скасування свідоцтва про право власності - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №192 від 31.07.2015 «Про надання права власності на квартири АДРЕСА_3, АДРЕСА_1 мешканцям будинку АДРЕСА_4, які підлягають відселенню» в частині надання права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 - ОСОБА_2

Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.09.2015, індексний номер: 44079996, що видане ОСОБА_2 Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Демарк» до Чернігівської міської ради, Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради - відмовлено.

Апеляційним судом встановлено, що Виконавчий комітет Чернігівської міської ради станом на 31.07.2015 не мав права розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1. Право власності на дану квартиру ОСОБА_2 було передано неправомірно особою, яка не мала права розпоряджатися об'єктом нерухомості, а ні на підставі закону, а ні на підставі договору.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції на дану обставину уваги не звернув, що призвело до винесення невірного рішення.

Судом першої інстанції не було враховано, що майнові права, в тому числі й на квартиру АДРЕСА_1, є забезпеченням вимог ПАТ «Банк «Демарк», що випливають з кредитного договору від 27.05.2011 № 1022, а саме: повернення суми кредиту та сплата процентів за користування кредитом. Пунктом 1.2. іпотечного договору встановлено перелік документів, якими підтверджено майнові права ПАТ «Чернігівбуд» на предмет іпотеки, а також встановлено, що право власності іпотекодавця на предмет іпотеки виникне після закінчення будівництва, здачі об'єкта нерухомості в експлуатацію та реєстрацію права власності.

Кредитні зобов'язання ПАТ «Чернігівбуд» перед ПАТ «Банк «Демарк» є невиконаними та іпотечний договір є чинним.

Вказані обставини свідчать про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, порушення норм процесуального права. Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Апеляційним судом встановлено, що наявні у справі докази свідчать про те, що ОСОБА_2 не набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 у законний спосіб, оскільки Виконавчий комітет Чернігівської міської ради розпорядився без законних підстав чужою власністю, порушуючи ст.19 Конституції України. З огляду на це, рішення №192 від 31.07.2015 в частині надання права власності на квартиру АДРЕСА_1 слід визнати незаконним та скасувати.

Позовні вимоги про скасування свідоцтва про право власності на ім'я ОСОБА_2 є похідними від вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету від 31.07.2015 №192, тому вони також підлягають задоволенню, оскільки скасоване рішення на підставі якого воно видано.

В той же час, апеляційний суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, заявлених до Чернігівської міської ради, оскільки оскаржуване рішення було прийнято Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, а не Чернігівською міської радою.

Не підлягають задоволенню також вимоги ПАТ «Банк «Демарк» до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про зобов'язання внести запис про скасування державної реєстрації, оскільки орган державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. До виключної компетенції цього органу належить прийняття рішень про державну реєстрації прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов'язуючи його приймати такі рішення. Дані про наявність спору між позивачем та Управлінням адміністративних послуг ЧМР матеріали справи не містять.

Дана постанова була прийнята більшістю голосів колегії суддів.

Відповідно до вимог ст. 35 ЦПК України питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. При ухваленні рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання рішення чи ухвали. Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку.

Із вказаним висновком Чернігівського апеляційного суду повністю не погоджуюся та висловлюю окрему думку з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 14/225 частин будинку АДРЕСА_4 належало ОСОБА_2 на праві приватної власності. Право власності припинено 14.06.2017 (а.с.134 том 1).

29.09.2009 між ВАТ «Чернігівбуд» та КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради було укладено договір про співробітництво №01/21-21-09 з питань пов'язаних з будівництвом багатоповерхових житлових будинків з об'єктами соціального призначення в кварталі АДРЕСА_7. Було вирішено надавати взаємну допомогу у визначених цим договором напрямках.

Відповідно до п.2.1.7 Договору ВАТ «Чернігівбуд» взяв на себе зобов'язання щодо фінансування витрат щодо звільнення майданчика для будівництва житлового будинку, відселення мешканців із знесенням будинків АДРЕСА_6, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1.

27.05.2011 з метою забезпечення поточної діяльності забудовника ПАТ «Чернігівбуд» в фінансуванні багатоповерхового будинку в кварталі АДРЕСА_7 між ПАТ Банк «Демарк» та ПАТ «Чернігівбуд», який є правонаступником ВАТ «Чернігівбуд» (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 1022 (далі - Кредитний договір).

27.05.2011 згідно з умовами Кредитного договору (п. 3.9.2) між ПАТ «Чернігівбуд» та ПАТ «Банк «Демарк» року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.A. за р.№ 1060 з подальшими змінами та доповненнями до нього.

27.08.2011 між ПАТ «Банк «Демарк» (Управитель) та ПАТ «Чернігівбуд» (Забудовник) було укладено Договір №08-2010/1 про організацію спорудження об'єкту будівництва, згідно з яким Управитель зобов'язався здійснювати фінансування будівництва за рахунок коштів, отриманих в управління від Довірителів з подальшою передачею об'єктів інвестування квартир у власність Довірителям в порядку і на умовах передбачених Договором та Правилами ФФБ, а забудовник в свою чергу зобов'язався організувати спорудження об'єкту будівництва та своєчасно ввести його в експлуатацію.

29.05.2013 ПАТ «Банк «Демарк» та ОСОБА_2 уклали договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А».

Згідно з графіком внесення коштів довірителем до ФФБ «А» (додаток №1 до договору №647 від 29.05.2013) громадянин ОСОБА_2 повинен був внести 29.05.2013 100% від загальної кількості вимірних одиниць за 50,84 кв.м. в сумі 254200 грн, як остаточний платіж. Вказаний графік підписано головою правління ПАТ «Банк «Демарк», ОСОБА_2 та погоджено забудовником ПАТ «Чернігівбуд» (а.с.120 том 1).

Рішенням 52 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 28.08.2015 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1420 га, в кварталі АДРЕСА_7 для будівництва багатоповерхових жилих будинків (ІІ черга) з подальшим наданням ділянки в постійне користування (том 1, а.с.135).

31.07.2015 виконавчим комітетом Чернігівської міської ради прийнято рішення № 192 «Про надання права власності на квартири АДРЕСА_3, АДРЕСА_1 мешканцям будинку АДРЕСА_4, які підлягають відселенню».

Пунктом 1.1. зазначеного рішення надано право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2. Пунктом 2 цього ж рішення внесено зміни до пункту 7 рішення від 15 березня 1993 року №66 та пункту 1.3 рішення від 15.07.2013 №208, викладено їх в наступній редакції: «Після відселення мешканців житлового будинку АДРЕСА_4 КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради організувати знесення будинку, що знаходиться в аварійному стані, за рахунок інвестора та завершити будівництво багатоквартирного будинку в цілому (а.с.6 том 1).

В обґрунтування наявності підстав для задоволення позову позивач посилається, що саме квартира АДРЕСА_1 була об»єктом фонду фінансування будівництва згідно Договору № 08-2010/1 про організацію спорудження об»єкту будівництва, укладеного між ПАТ «Банк «Демарк» та ПАТ «Чернігівбуд».

Взагалом, предметом Договору є об»єкт нерухомості: Перша та друга блок-секція багатоквартирного жилого будинку АДРЕСА_1

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом у квітні 2017 року позивач ПАТ «Банк «Демарк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Приходька В.О. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив в якості відповідачів: ОСОБА_2, Чернігівську міську раду, Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, третьою особою - ПАТ «Чернігівбуд».

Протокольною ухвалою суду від 23.06.2017 судом залучено в якості співвідповідача - Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, залучено до участі в справі в якості третьої особи - КП «Чернігівбудінвест» ЧМР (а.с. 154 т. 1).

Відповідно до умов Іпотечного договору зі змінами, внесеними Договором про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору, посвідченими 06.05.2014 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. та зареєстрованих в р. за № 246, предметом Іпотеки є майнові права на квартири, що на день укладення цього Договору розташовані в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1, згідно слідуючого списку:

- однокімнатна квартира АДРЕСА_8 , заг. площею 80,50 кв.м.;

- двокімнатна квартира АДРЕСА_9 , заг. площею 77,56 кв.м.

- двокімнатна квартира АДРЕСА_3 , заг. площею 77,56 кв.м.

- однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , заг. площею 50,84 кв.м.;

Проте, 29.05.2013 ПАТ «Банк «Демарк» та ОСОБА_2 уклали договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А». За цим договором ОСОБА_2 на підставі повного визнання ним Правил ФФБ «А» дав згоду на участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» Першої та другої блок-секцій багатоквартирного жилого будинку АДРЕСА_1, та взяв на себе зобов'язання виконувати Правила ФФБ «А» та передати ПАТ «Банк «Демарк» в обсягах та на умовах цього Договору грошові кошти в довірчу власність з метою отримання у власність об'єкту інвестування. ПАТ «Банк «Демарк» в свою чергу за цим Договором прийняв на себе зобов'язання здійснювати управління грошовими коштами, отриманими у довірчу власність від Довірителя, відповідно до Правил ФФБ «А» та цього Договору, де об'єктом будівництва є квартира АДРЕСА_1 загальною площею 50,84 кв.м, в тому числі житловою - 22,74 кв.м (а.с.115-119, том 1).

Згідно з графіком внесення коштів довірителем до ФФБ «А» (додаток №1 до договору №647 від 29.05.2013) громадянин ОСОБА_2 повинен був внести 29.05.2013 100% від загальної кількості вимірних одиниць за 50,84 кв.м. в сумі 254200 грн, як остаточний платіж. Вказаний графік підписано головою правління ПАТ «Банк «Демарк», ОСОБА_2 та погоджено забудовником ПАТ «Чернігівбуд» (а.с.120 том 1).

Висновок суду першої інстанції про виконання сторонами даного договору в належний спосіб не спростований доводами апеляційної скарги.

Апеляційний суд обґрунтовуючи наявність підстав для задоволення позову обставинами, що відповідач ОСОБА_2 стверджував, що кошти в сумі 254200 грн ним не вносилися, оскільки була домовленість про передачу його частини будинку АДРЕСА_4 взамін квартири в новобудові АДРЕСА_1. Договір про інвестування він сприйняв як договір про закріплення за ним саме квартири АДРЕСА_1, і саме тому він підписав договір фінансування, повіривши запевненням і обіцянкам працівника ПАТ «Банк «Демарк», уповноваженої особи ПАТ «Чернігівбуд» та посадових осіб Чернігівської міської ради, зроблений з порушенням норм процесуального права враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи спірна квартира, якою розпорядився виконавчий комітет Чернігівської міської ради, є майном яке належить ПАТ «Чернігівбуд», майнові права, в тому числі й на квартиру АДРЕСА_1 , є забезпеченням вимог ПАТ «Банк «Демарк», що випливають з кредитного договору від 27.05.2011 № 1022, а саме з правовідносин про повернення суми кредиту та сплата процентів за користування кредитом.

Пунктом 1.2 іпотечного договору передбачено, що перелік документів, якими підтверджено майнові права ПАТ «Чернігівбуд» на майнові права на предмет іпотеки, а також встановлено, що право власності іпотекодавця на предмет іпотеки виникне після закінчення будівництва, здачі об»єкта нерухомості в експлуатацію та реєстрацію права власності.

Відповідно до пункту 1.7.1. іпотечного договору іпотекодержатель не має права без письмової згоди іпотекодержателя вчиняти будь-які дії, що можуть вплинути, як безпосередньо, так і опосередковано, як тепер, так і в майбутньому, на кількісні та якісні показники предмету іпотеки, зокрема іпотекодержатель не повинен без згоди іпотекодержателя розпоряджатись будь-яким чином предметом іпотеки або його частиною, укладати стосовно предмета іпотеки договори оренди (найму), лізингу та будь-які інші договори, що встановлюють обтяження предмета іпотеки.

Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань, вони не будуть виконанні (виконані належним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, а також у випадках передбачених пунктом 5.2.4. договору про іпотечний кредит.

Частинами першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод і інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В матеріалах справі відсутні будь-які дані щодо наявності спору між ПАТ «Чернігівбуд» та ПАТ «Банк «Демарк» з приводу виниклої заборгованості по кредитному договору 27.05.2011 (а.с. 13-17 т. 1).

Положеннями частини 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Залучення до участі у справі співвідповідачів, заміна неналежного відповідача можливі лише при розгляді справи у суді першої інстанції за клопотанням самого позивача (ст. 51 ЦПК України).

Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи позивач не вправі змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не може залучати до участі в справі іншого чи додаткового відповідача, зміни у складі учасників процесу можуть мати місце на відповідній стадії процесу лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках, що відповідає приписам ст. 23-24, 43, 49-51, 55 ч. 1, 367, 368 ч. 1 ЦПК України.

Таким чином, по захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов'язок належного відповідача усунути порушення права.

Вирішуючи спір, вважаю, що суд першої інстанції на вищевказані роз'яснення щодо належних відповідачів у таких справах не звернув уваги.

Судом касаційної інстанції у постанові зазначено, що кредитні зобов'язання ПАТ «Чернігівбуд» перед ПАТ «Банк «Демарк» є невиконаними та іпотечний договір є чинним.

Так, районним судом залишено поза увагою те, що позивачем порушуються питання про скасування рішення виконкому Чернігівської міської ради відносно майна (майнових прав), яке хоча і є предметом застави банку, проте є власністю ПАТ «Чернігівбуд», яке з відповідними вимогами до суду не зверталось. Тобто справу було розглянуто без участі останнього як належного співвідповідача у справі, який є власником майна (майнових прав) щодо якого виник спір, а апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача.

З врахуванням наведеного оскільки, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм матеріального процесуального права є обов»язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є також, те, що суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та або обов»язки, осіб що не були залучені до участі у справі.

Колегія суддів апеляційного суду, на мою думку, не повинна була вирішувати питання про права та обов'язки шляхом ухвалення нового рішення по суті, щодо майна, особи, яка не є стороною у справі, оскільки питання обґрунтованості позову, доведеності обставин, які підлягають доказуванню, інші обставини щодо наявності боргу за кредитним договором не встановлено.

Згідно декларації про готовність об»єкта до експлуатації від 16.08.2013 першу чергу - будівництво першої та другої блок-секції багатоквартирного житлового будинку № 1 з автономним джерелом теплопостачання в кожній квартирі введено в експлуатацію (а.с. 83-85, том 1), замовником є КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради, а генеральним підрядником ПАТ «Чернігівбуд» .

Постановою апеляційного суду в даній справі фактично вирішено питання про право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка повернута у власність ПАТ «Чернігівбуд», за позовом ПАТ «Банк «Демарк» враховуючи відсутність заявлених вимог власника та за не встановлених фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме про внесення на рахунок банку коштів, визначених у договорі № 647 про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А», за умовами п. 1.7 якого Забудовник організовує спорудження Об»єкта будівництва та передає Довірителям Об»єкти інвестування у власність (а.с. 115 т. 1 зв. сторона), з врахуванням погодження цього договору ВАТ «Чернігівбуд», правонаступником якого є ПАТ «Чернігівбуд».

Таким чином, позов у справі за відсутності одного з належних співвідповідачів не міг бути вирішений по суті відповідно до закону незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами він обґрунтовувався.

Суддя Н.В. Висоцька