Дата документу 13.09.2019
Справа № 334/374/19
Провадження № 2/334/1778/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

представника позивача Окунєв В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки і піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Православний дитячий будинок «Надія» ім.. Н.М. Злотолінської Запорізької єпархії УПЦ, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки і піклування в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Православний дитячий будинок «Надія» ім. Н.М. Злотолінської Запорізької єпархії УПЦ, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітного ОСОБА_2 2011 р.н.

ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини - ОСОБА_2 , який перебуває на обліку у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з 4 грудня 2017 року та знаходився з 25 червня 2015 року по 11 січня 2018 року в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», а з 11.01.2018 року і по теперішній час в Православному дитячому будинку «Надія» ім. Н.М. Злотолінської Запорізької єпархії УПЦ.

Неповнолітнього ОСОБА_2 10 червня 2015 року доставлено до Дитячої лікарні №1 відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 10 червня 2015 року

На підставі клопотання відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 16 червня 2018 року №01-18/524 про влаштування малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього було влаштовано до Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» за заявою матері.

Відділом по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, згідно з листів від 28.11.2017 року, від 23.06.2018 року, від 5.10.2018 року у 2015, 2017, 2018 роках проводилась перевірка місця проживання родини і з`ясовано, що ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації та за адресом, зазначеною у заяві на влаштування дитини до будинку дитини: АДРЕСА_1 .

Позивач, приймаючи до уваги, що відповідачка належним чином не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, права і інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідачки на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть перебувати дитина у розмірі 1013,50 грн., передати малолітню дитину ОСОБА_2 органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району для вирішення його подальшої долі.

Представник позивача в судове засідання з`явився. Підтримав позовні вимоги. Навів пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач до суду не прибула, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.280 ЦПК України розглянути справу заочно.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі свідоцтвом про народження відповідачка є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наказу служби (управління) у справах людей ЗМР №01-11/1014 від 4 грудня 2017 року ОСОБА_2 взято на облік як дитину, що опинилася у складних життєвих обставинах.

Згідно з відомостями Дніпровського районного у м. Запоріжжі ВДРАЦС ГТУЮ в Запорізькій області відомості про батька ОСОБА_2 . проведені в порядку ч.1 ст. 135 СК України.

Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 10 червня 2015 року, складеного СКМСД Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, виявлений ОСОБА_2 , що залишився без нагляду батьків.

На підставі клопотання відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 16 червня 2018 року №01-18/524 про влаштування малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього було влаштовано до Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» за заявою матері.

Відділом по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, згідно з листів від 28.11.2017 року, від 23.06.2018 року, від 5.10.2018 року у 2015, 2017, 2018 роках проводилась перевірка місця проживання родини і з`ясовано, що ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації та за адресом, зазначеною у заяві на влаштування дитини до будинку дитини: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації, наданої Начальником відділу служби у справах дітей ЗМР по Шевченківському району ОСОБА_2 перебував в установі з 25.06.2015 року по 11.01.2018 року. За весь час ОСОБА_3 , дитину відвідувала постійно декілька разів на місяць. Мати дитину не забрала і11.01.2018 року ОСОБА_4 переведений до Православного дитячого будинку «Надія» ім. Н.М. Злотолінської Запорізької єпархії УПЦ.

Згідно з відомостями, наданими Православним дитячим будинком «Надія» ім. Н.М. Злотолінської Запорізької єпархії УПЦ Бугаєнко Н.В, відвідувала дитину 19.01.2018, 30.01.2018, 05.05.2018, 12.05.2018, 26.08.2018 року.

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дитини (висновок №10/01-34/1104 від 28.12.2018 року). ОСОБА_3 ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Дитина перебуває на обліку дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах. Відповідачка не проживає за місцем реєстрації, не має постійного місця проживання. Дитину відвідує епізодично з тривалими перервами у часі.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками.

У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються с дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідачка після влаштування дитини до комунальних установ відвідує його періодично, не спілкується з ним, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини.

За таких обставин позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України).

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи те, що суду не надано підтвердження щодо регулярного офіційного доходу відповідачки, з метою захисту інтересів дитини, суд вважає за доцільне стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1059,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Визначаючи такий розмір аліментів суд виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого з 1 липня 2019 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. щодо позовних вимог про стягнення аліментів, на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

В іншій частині вимог слід відмовити, оскільки питання щодо передання дитини органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району для вирішення його подальшої долі відноситься до компетенції самого позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки і піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Православний дитячий будинок «Надія» ім.. Н.М. Злотолінської Запорізької єпархії УПЦ, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно своєї малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь особи чи установи, на утриманні якої буде перебувати дитина, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1059 гривень щомісячно, починаючи з 17 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Гнатюк