Справа № 487/267/19
Провадження № 2/487/969/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2019 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді - Кузьменко В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рафальської Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Скоробагатова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2019 року представник ГУНП в Миколаївській області Чуприна О.О. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ГУНП в Миколаївській області суму матеріального збитку, яка складає 61575,74 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ГУНП в Миколаївській області суму витрат на проведення експертизи, яка складає 2000 грн. та судові витрати у роз мірі 1720 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ГУНП в Миколаївській області користувалось транспортним засобом DAEWOO LANOS н/з НОМЕР_1 з 09.12.2015 року на підставі договору позички №33/60 від 09.12.2015 року укладеного з Автогосподарством УМВС України в Миколаївській області та акту прийому передачі до вказаного договору від 10.12.2015 року.

Після спільного наказу МВС України та Національної поліції України затвердження актів приймання - передачі майна зі сфери управління МВС до сфери управління Національної поліції України від 31.03.2016 року №: 235/255 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 19.09.2018 року ГУНП в Миколаївській області володіє вищевказаним транспортним засобом.

Наказом ГУНП в Миколаївській області від 07.11.2015 №3 о/с «По особовому складу» відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_2 призначено старшим оперуповноваженим Заводського відділу поліції. .

Наказом Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 04.01.2016 №8 «Про закріплення службового автотранспорту з співробітниками Заводського відділу поліції» відомчий автотранспорт ДЕО ЛАНОС, н/з 02-31 закріплено за старшим оперуповноваженим капітаном поліції Мусейчуком А.С.

08.03.2017 року о 19.00 год. близько 18:30, ОСОБА_2 повертаючись до місця свого проживання та проїжджаючи Варварівський міст через р. Південний Буг не врахував дорожню обстановку, відволікся від керування та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із вантажним автомобілем, який рухався попереду в попутному напрямку.

В результаті ДТП службовий автомобіль отримав значні механічні пошкодження.

На думку позивача вищевказане сталось внаслідок порушення службової дисципліни.

Наказом ГУНП в Миколаївській області від 22.03.2016 №110 о/с «Про порушення службової дисципліни працівниками Заводського ВП ГУНП області та покарання винних» ОСОБА_2 за вчинення вищевказаного дисциплінарного проступку, попереджено про неповну посадову відповідність.

Також вина відповідача підтверджується постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.10.2017 року по справі №487/4428/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України.

24.01.2019 ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Кузьменко В.В. відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 27.02.2019 р.

27.02.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав просив його задовольнити.

Відповідач та його представник позов не визнали посилаючись на пропущення строку позовної давності, оскільки вимоги до нього повинні бути пред`явлені виходячи з положень трудового законодавства, відповідно до якого відшкодування збитків, завданих працівником підприємства, обмежуються середнім місячним заробітком, якщо працівник не мав повної матеріальної відповідальності, а також пред`явлення вимоги про таку відповідальність обмежується річним строком.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, дійшов наступного.

Відповідно до наказу МВС України та Національної поліції України затвердження актів приймання - передачі майна зі сфери управління МВС до сфери управління Національної поліції України від 31.03.2016 року №: 235/255 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 19.09.2018 року ГУНП в Миколаївській області володіє вищевказаним транспортним засобом.

Наказом ГУНП в Миколаївській області від 07.11.2015 №3 о/с «По особовому складу» відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_2 призначено старшим оперуповноваженим Заводського відділу поліції.

Наказом Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 04.01.2016 №8 «Про закріплення службового автотранспорту з співробітниками Заводського відділу поліції» відомчий автотранспорт ДЕО ЛАНОС, н/з 02-31 закріплено за старшим оперуповноваженим капітаном поліції Мусейчуком А.С.

08.03.2017 року о 19.00 год. близько 18:30, ОСОБА_2 проїжджаючи Варварівський міст через р. Південний Буг не врахував дорожню обстановку, відволікся від керування та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із вантажним автомобілем, який рухався попереду в попутному напрямку.

В результаті ДТП службовий автомобіль отримав значні механічні пошкодження.

Вина відповідача підтверджується постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.10.2017 року по справі №487/4428/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України.

За даним фактом 09.03.2016 року слідчим відділом прокуратури області до ЄРДР внесено відомості №0000043 від 09.03.2016 року за ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 08.03.2016 року, близько 19 годин водій автомобіля Део Ланос дн. НОМЕР_3 0231 НОМЕР_4 ОСОБА_2 , який є працівником Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області перебуваючи при виконанні службових обов`язків та будучі за кермом вказаного службового автомобіля, рухаючись по мосту через річку Південний Буг, допустив зіткнення з автомобілем Мерседес Бенз, д.н. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку.

У наслідок ДТП водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Допитаний у ході слідства (за даним ДТП) ОСОБА_2 пояснив, що 08.03.2016 року при виконанні службових обов`язків, приблизно о 18 годині перебуваючи в мікрорайоні Ліски Заводського району зустрівся з довіреною особою (агентом) Після спілкування з вказаною особою ним була отримана оперативна інформація щодо скоєння грабежу в Заводському районі м.Миколаєва, оскільки перевірити саме у той день вказану інформацію надалося можливим , після зустрічі останній направився до місця свого проживання.

Під час зазначеної зустрічі ОСОБА_2 перебував на службовому автомобілі Део Ланос дн. 15 0231, який закріплений за ним відповідним наказом керівництва.

Вказані свідчення підтверджуються протоколом огляду місця події від 08.03.2016 року.

Також, як вбачається зі змісту вищевказаної постанови, аналізуючи матеріали досудового розслідування у сукупності було встановлено, що ДТП яке сталося 08.03.2016 року , близько 19 годин на мосту через річку Південний Буг за участю службового автомобілю Заводського ВП ГУНП Део Ланос дн. НОМЕР_6 яким керував на підставі відповідних документів під час виконання ним службових обов`язків старший опероуповноваженний кримінальної поліції Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 та з автомобілем Мерседес Бенз державний номер НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 . виникла внаслідок порушення ОСОБА_2 правил дорожнього-руху.

Враховуючи, що ДТП сталося в наслідок порушення ПДР ОСОБА_2 та внаслідок зазначеної ДТП тілесні ушкодження окрім самого ОСОБА_2 нікому спричинені не були, у діях ОСОБА_2 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст..286 КК України, проте у діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративних порушень.

На підставі викладеного постановою слідчого прокуратури Миколаївської області кримінальне провадження закрито 30.07.2016 року.

Зазначена постанова не оскаржена та є чиною, що свідчить, що під час ДТП відповідач виконував службові обов`язки.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність національної поліції є Закону України Про національну поліцію, в ст. 19 якого передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

За загальним правилом, під час вирішення справ такої категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

В той же час, у Законі Про національну поліцію відсутні норми щодо матеріальної відповідальності поліцейських, відшкодування матеріальної шкоди заподіяної поліцейським, а тому можливо прийти до висновку, що на поліцейського як на працівника поширюється трудове право, отже при вирішенні даного спору слід керуватись Кодексом законів про працю (далі КЗзП України).

Відсутні подібні норми щодо матеріальної відповідальності поліцейських і в Положенні Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114. В ньому лише зазначено, що відповідно до п.23 Положення Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством. Знову ж законодавець робить посилання до застосування закону, норми, яких відсутні у спеціальному законі.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29 грудня 1992 року № 14 Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками роз`яснено, що під час заподіяння шкоди працівниками самовільним використанням у корисливих цілях технічних засобів підприємства (автомобілів, автокранів тощо) відповідальність має наставати за нормами не трудового, а цивільного права. У такому разі шкода відшкодовується в повному обсязі, включаючи й не отримані підприємством прибутки від використання зазначених технічних засобів.

Застосування до спірних правовідносин ст. 22 та ст. 1166 ЦК України є неможливим, оскільки ОСОБА_2 виконував трудові (службові) обов`язки, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження Прокуратури Миколаївської області від 30.07.2016 року.

Таким чином вимоги позивача до відповідача як до винуватця ДТП за положеннями ст. 1166 ЦК України є неправомірними, оскільки він під час пригоди перебував на службі, та транспортний засіб відповідно до наказу був закріплений за ним та з дозволу керівництва зберігався за місцем його проживання тому вимоги до нього повинні бути пред`явлені виходячи з положень трудового законодавства, відповідно до якого відшкодування збитків, завданих працівником підприємства, обмежуються середнім місячним заробітком, якщо працівник не мав повної матеріальної відповідальності, а також пред`явлення вимоги про таку відповідальність обмежується річним строком.

Позовна заява та додатки до неї доказів щодо повної матеріальної відповідальності ОСОБА_2 відповідно до вимог, передбачених ст. 134 КЗпП України, не містить.

Згідно з ч.3 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 1992 року № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів звертається увага, що встановлені ст. 228 та ст. 233 КЗпП України строки зверненні до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити й обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушені строки.

Факт ДТП відбувся 08.03.2016 року, а службове розслідування за його обставинами завершилося 22 березня 2016 року з постановленням наказу про накладення на відповідача дисциплінарного стягнення 22.03.2016 року, а до суду позивач звернувся 11.01.2019 року.

За такого суд дійшов до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Суд не погоджується з доводами позивача, що наявність Наказу ГУНП в Миколаївський області від 22.03.2016 року №110 о/с «Про порушення службової дисципліни працівниками Заводського ВП ГУНП області та покарання винних», яким ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, підтверджує скоєння ДТП в позаслужбовий час, оскільки ця обставина спростовується постановою про закриття кримінального провадження від 30.07.2016 р.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог Головного управління Національної поліції в Миколаївській області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Згідно з п.п.15.5 п.15 ч.1 перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко