Справа № 664/617/19
РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2019 року м. Олешки

Цюрупинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Сіденко С. І.,

секретаря судових засіданнь Скорик Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Олешківський районний сектор ДМС України в Херсонській області, Управління Державної міграційноїслужби України в Херсонській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свої вимоги мотивує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Краснодон Луганської області, Україна, про що 23.12.1959 року виконавчим комітетом Верхньодуванної селищної ради було зроблено актовий запис № 441. В 1989 році він разом з родиною переїхав на постійне місце проживання в АДРЕСА_3 де проживав та проживає по теперішній час, в тому числі на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року. В січні 2019 року заявник втратив паспорт громадянина СРСР та звернувся до Олешківського РВ УДМС України в Херсонській області для отримання паспорта громадянина України, його особу було встановлено, але не встановлено його належність до громадянства України. Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року має значення для отримання паспорта громадянина України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву про встановлення факту постійного проживання на території України підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 заяву про встановлення факту постійного проживання на території України підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Олешківського районного сектору ДМС України в Херсонській області, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, в судові засідання не з`явився. Надав суду письмові пояснення, надіслані до суду електронним листом, в яких просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки з наданих заявником документів випливає, що він не надав документів, які б дійсно підтверджували факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України станом на 24 серпня 1991 року (а. с. 24 - 28).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що знає заявника з 1991 року, вони проживають на одній вулиці, також тут жила вся його родина, батьки, брат та сестра.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що знає заявника з 1990 року, вона працює листоношею, тобто бачила що він постійно проживає в с. Костогризове, знала його батьків, брата та дітей.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Луганській області, Україна, що підтверджується довідкою Державного департаменту України з питань виконання покарань, копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 24.10.2008 р., батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 Також в довідці Державного департаменту України з питань виконання покарань зазначено національність та громадянство ОСОБА_1 - українець, громадянин України. Був засуджений Цюрупинським районним судом Херсонської області 26.06.2001 р., після звільнення прямував до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

З акту від 26.02.2019 р. вбачається, що гр.-н. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент 24.08.1991 року постійно проживав та знаходився за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки Костогризівської сільської ради Олешківського району Херсонської області № 48 від 27.02.2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки Олешківського РВ УДМС України в Херсонській області від 25.01.2019 року ОСОБА_1 звертався до Олешківського РВ УДМС України в Херсонській області із заявою про втрату паспорта. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.

Висновком від 06.03.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні актового запису про народження, оскільки ним не пред`явлено паспорта або паспортного документа.

З трудових книжок батьків заявника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , профспілкового квитка ОСОБА_5 , вбачається, що вони весь час працювали на території Херсонської області, в тому числі станом на 24.08.1991 р. Батько заявника ОСОБА_5 помер в с. Костогризове Олешківського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 .

Заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України у звязку з відсутністю документів, підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року.

Суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року, підтверджується зібраними по справі доказами: копією довідки Державного департаменту України з питань виконання покарань, копією свідоцтва про народження заявника, копією свідоцтва про народження дитини, копією довідки сільської ради, актом постійного проживання громадянина на території України на момент 24.08.1991 року, копіями трудових книжок та профспілкового квитка батьків заявника, показами свідків, яки підтвердили факт проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (03 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

У випадку повернення в Україну громадян України, які виїхали за межі держави після 24.08.1991р. та 13.11.1991р., набули іноземного громадянства, при цьому громадянство України не припинили, з огляду на положення ст. 25 Конституції України, ст. 2 ЗУ «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною вони визнаються виключно громадянами України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженогоУказом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Суд сприймає вказані документи як носії конкретної інформації факту проживання Заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, які в судовому засіданні не спростовані.

За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 259, 264, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Луганської області, зареєстрованого по АДРЕСА_2 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.09.2019 року.

Суддя Сіденко С. І.