Справа № 344/8313/18
Провадження № 2/344/1254/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

23 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позов обґрунтовує тим, що їй та членам її сім'ї (чоловіку та дітям) на праві власності належить квартира АДРЕСА_2. З 07.09.2007 року в квартирі також зареєстрована ОСОБА_5, яка не є членом сім'ї позивача і якій позивач дозволилазареєструватись в своїй квартирі на один рік до 07.09.2008 року. ОСОБА_5 у квартиріне проживає з вересня 2008 року, добровільно знятись з реєстрації не бажає, а отже є такою, що втратила право на користування житлом.

Ухвалою суду від 05.11.2018 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (співвласників квартири).

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Треті особи в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовнівимоги підтримують.

Відповідачка в судові засідання не з'являлась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання та оголошенням на сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв від неї не надходило.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого власник житла позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Власниками квартири АДРЕСА_2 є позивач ОСОБА_1 та члени її сім'ї: ОСОБА_2 (чоловік), ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_6 (дочка), що підтверджується копією свідоцтва про право власності на жило від 29.11.2000 року (а.с.11).

Як вбачається із копії будинкової книги (а.с.17-20), довідки КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» № 02-02/1398 від 01.06.2018 року(а.с.13) та відомостей про реєстрацію відповідачки наданих на запит суду, відповідачка ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 07.09.2007 року по теперішній часта є піднаймачем.

Договір найму у письмовій формі із відповідачкою не було укладено, доказів такого укладення суду не надано.

Позивач та відповідач не були та на даний час не є членами однієї сім'ї.

Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідачки перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном.

Враховуючи, що квартира № 67 в будинку № 42 на вул. Південний бульварв м. Івано-Франківську належить позивачці та членам її сім'ї на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається із заяви № 02-02/00002 від 24.01.2017 року, яка засвідчена директором КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджують, що ОСОБА_5 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.14). ОСОБА_9 у заяві № 02-02/1399 також підтверджує факт не проживання відповідачки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Крім того, ОСОБА_7 у заяві від 12.12.2018 року стверджує, що ОСОБА_5 не проживає та ніколи не проживала за адресою: АДРЕСА_4.

Отже, відповідачка не проживає в квартирі АДРЕСА_2, договір піднайму з нею не укладався, вона не несе витрати по утриманню житла, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Відповідачкав судові засідання не з'являлась, відзиву та доказів на спростування вимог позивача суду не надала.

З огляду на викладене, враховуючи що суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачку звільнено від сплати судового збору ухвалою суду, тому судовий збір слід стягнути з відповідачки на користь державного бюджету України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 81, 89,141, 259, 263-265, 273, 280-283, 289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_5

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106) - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківськогоапеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 січня 2019 року.

Суддя Бабій О.М.