Постанова

Іменем України

23 січня 2019 року

справа № 766/13125/17

провадження № 61-42270св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «Банк «Петрокоммерц-Україна»,

представники заявника: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, приватне сільськогосподарське підприємство «Тонус»,

боржник - ОСОБА_8,

представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_8 на постанову Апеляційного суду Херсонської області від 22 травня 2018 року в складі колегії суддів: Чорної Т. Г., Пузанової Л. В., Склярської І. В.,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі - ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна») звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - ВПВР УДВС Головного ТУЮ у Херсонській області), заінтересовані особи: ОСОБА_8, приватне сільськогосподарське підприємство «Тонус» (далі - ПСП «Тонус»).

Скарга мотивована тим, що 18 травня 2017 року державним виконавцем

ВПВР УДВС Головного ТУЮ у Херсонській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53957814 на підставі дублікату виконавчого листа № 2114/11344/12, виданого 07 квітня 2017 року Херсонським міським судом Херсонської області щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, 82/100 частини домоволодіння, яке в цілому складається з двох житлових будинків: літ. «А», житловою площею 24,0 кв. м, загальною площею 62,8 кв. м; літ. «Б», житловою площею 62,2 кв. м, загальною площею 244,6 кв. м, гаражів літ. «В», «Г», огорожі № 1, 2, 3, що знаходиться на земельній ділянці та розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_8 шляхом реалізації з прилюдних торгів. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_8 задовольнити вимоги ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» за кредитним договором від 07 березня

2006 року № 07-03-06, договором про надання овердрафту від 03 березня

2006 року № 06-03-06 у розмірі 8 771 730,57 грн. Разом з тим, 18 травня

2017 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника. Проте, 21 липня 2017 року виконавчий документ було повернуто стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними, оскільки об'єкт нерухомого майна, на яке за виконавчим документом потрібно звернути стягнення, не належить боржнику. Заявник вважав, що указана постанова державного виконавця винесена з порушення Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» просило суд скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС Головного ТУЮ у Херсонській області від 21 липня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу, а також зобов'язати ВПВР УДВС Головного ТУЮ у Херсонській області поновити виконавче провадження № 53957814 щодо примусового виконання рішення суду від 31 травня 2013 року, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором

від 07 березня 2006 року № 07-03-06 звернути стягнення на предмет іпотеки: 82/100 частини домоволодіння, що знаходиться на земельній ділянці та розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_8шляхом реалізації майна з прилюдних торгів і за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_8 За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_8 задовольнити вимоги ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна»за кредитним договором від 07 березня 2006 року № 07-03-06, договором про надання овердрафту від 03 березня 2006 року № 06-03-06 у розмірі

8 771 730,57 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, виходив з того, що відсутні належні та допустимі докази наявності порушень в діях державного виконавця при прийнятті постанови про повернення виконавчого документа.

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 22 травня 2018 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2018 року скасовано та постановлено нову постанову, якою скаргу задоволено.

Скасовано постанову ВПВР УДВС Головного ТУЮ у Херсонській області

від 21 липня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобов'язано ВПВР УДВС Головного ТУЮ у Херсонській області поновити виконавче провадження № 5357814 на підставі дублікату виконавчого листа

№ 2114/11344/12, виданого 07 квітня 2017 року Херсонським міським судом Херсонської області про погашення заборгованості за кредитним договором

від 07 квітня 2006 року № 07-03-06, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: 82/100 частини домоволодіння, яке в цілому складається з двох житлових будинків - літ. «А», житловою площею 24 кв. м, загальною площею 62,8 кв. м; літ. «Б», житловою площею 62,2 кв. м, загальною площею 244,6 кв. м; гаражів літ «В», «Г», огорожі № 1, 2, 3, що знаходиться на земельній ділянці та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_8 шляхом реалізації з прилюдних торгів.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_8 - задовольнити вимоги

ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» за кредитним договором від 07 березня

2006 року № 07-03-06, договором про надання овердрафту від 03 березня

2006 року № 06-03-06 у розмірі 8 771 730,57 грн.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції виходив з того, що постанова про повернення виконавчого документа з підстав, передбачених пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» є передчасною, оскільки власником іпотечного майна на яке необхідно звернути стягнення у рахунок погашення кредитної заборгованості є ОСОБА_8, а сам факт наявності реєстрації права власності на спірне майно за іншою особою згідно з рішенням суду, яке в подальшому було скасовано, та втратилися ті правові наслідки, які з нього випливали, обмежує саме право ОСОБА_8, як власника, а тому правових підстав для повернення виконавчого документу не було.

У серпні 2018 рокуОСОБА_8 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення скарги судом апеляційної інстанції та помилкового скасування ухвали суду першої інстанції.

У грудні 2018 року ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило, що судове рішення є законним і обґрунтованим.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона

від 31 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14 жовтня 2013 року, позов ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 07 березня 2006 року № 07-03-06 та договором про надання овердрафту від 03 березня 2006 року № 06-03-06 звернуто стягнення на предмет іпотеки: 82/100 частини домоволодіння, яке в цілому складається з двох житлових будинків - літ. «А», житловою площею 24,0 кв. м, загальною площею 62,8 кв. м, літ. «Б», житловою площею 62,2 кв. м, загальною площею 244,6 кв. м, гаражів літ. «В», «Г», огорожі № 1, 2, 3, що знаходиться на земельній ділянці та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_8, шляхом реалізації з прилюдних торгів. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_8 зобов'язано задовольнити вимоги ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» за кредитним договором від 07 березня

2006 року № 07-03-06, договором про надання овердрафту від 03 березня

2006 року № 06-03-06 у розмірі 8 771 730,57 грн.

Постановами головного державного виконавця ВПВР УДВС Головного ТУЮ у Херсонській області від 18 травня 2017 року відкрито виконавче провадження та накладено арешт та указане іпотечне майно.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС Головного ТУЮ у Херсонській області від 21 липня 2017 року, на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернуто виконавчий документ, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови), виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та задовольняючи скаргу, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_8 є власником спірного іпотечного майна, на яке за рішенням суду було звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості, дійшов правильного висновку про те, що державний виконавець, дійшов передчасного висновку про повернення виконавчого документу, з підстав передбачених пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Херсонської області від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська