О К Р Е М А Д У М К А
16 січня 2019 року м. Чернівці Справа № 2/1920/12
Провадження № 22-ц/822/10/19
судді Чернівецького апеляційного суду Литвинюк І.М.
щодо постанови колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2012 року задоволено позов ОСОБА_1

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 21 червня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В., укладений між ОСОБА_1, від імені якого діяв ОСОБА_2, та ОСОБА_3

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 27 червня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_9

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 15 серпня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О., укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2012 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 68,2 кв.м., у тому числі житловою площею 39,30 кв.м.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 незаконно заволодів майном позивача вартістю 404 000 грн, що встановлено вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 квітня 2012 року, який набрав законної сили, і що є правові підстави для визнання цієї угоди недійсною.

На рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2012 року ПАТ «Омега Банк» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Додаткове рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

В обґрунтування апеляційної скарги посилалося на те, що фактично суд вирішив питання про права та обов'язки товариства. Банк є іпотекодержателем спірної квартири, власником якої є ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 15 серпня 2007 року, а тому банк має право на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання ОСОБА_10 кредитних зобов'язань. Отже, внаслідок визнання недійсним вказаного договору купівлі-продажу, порушуються його права як іпотекодержателя.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Омега Банк», правонаступником якого є ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2012 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» 1 835,20 грн у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що правочини, вчинені сторонами, не можуть бути визнані фіктивними, оскільки їх дії свідчать про намір набути, змінити чи припинити цивільні права та обов'язки, як це передбачено п. 5 ст. 203 ЦК України, а доказів зворотного у судовому засіданні надано не було, що є обов'язковим в силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, яка була чинною на час ухвалення рішення у справі.

Крім того, розгляд справи є неможливим без участі у відповідному процесуальному статусі іпотекодержателя спірного майна - ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс», оскільки між ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_10, з метою забезпечення кредитних зобов'язань, укладено договір іпотеки.

Відповідно до вимог частини 3 статті 35 ЦПК України питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. При ухваленні рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання рішення чи ухвали. Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку.

Вважаю за необхідне скористатись вказаною нормою процесуального права та викласти окрему думку стосовно ухваленої у цій справі постанови апеляційного суду.

Так, у матеріалах справи міститься вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02 квітня 2012 року, згідно з яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною четвертою статті 190, частиною третьою статті 357, частиною першою статті 263 КК України та призначено покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Згідно зі ст. 190 КК України шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, яка діяла на час ухвалення судом першої інстанції рішення, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Аналогічні положення викладено у ч. 6 ст. 82 ЦПК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що факт вибуття квартири з його володіння та вчинення щодо нього шахрайства було встановлено вироком суду, що набрав законної сили, та не потребує доказуванню згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України.

Так, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, відносно якої є вирок суду або постанова суду, що набрали законної сили, дві обставини цього вироку або постанови обов'язкові для суду: чи мали місце ці дії і чи вчинені вони даною особою. Ці обставини належать до преюдиційних, тобто вирішених. Сторона, що обґрунтовує свої вимоги цими обставинами, звільняється від обов'язку їх доводити. Преюдиційне значення вироку та постанови для суду, що розглядає цивільну справу, суворо обмежене зазначеними у частині четвертій статті 61 ЦПК України 2004 року двома групами фактів і не підлягає розширювальному розумінню і застосуванню.

Як встановлено судом першої інстанції, в спірній квартирі АДРЕСА_1 постійно проживає та зареєстрований тільки позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, як власники квартири за договорами купівлі-продажу, жодного разу у квартиру не приходили, в ній не проживали і не були зареєстровані, що свідчить про укладення договорів без наміру створення правових наслідків, які ними обумовлювалися.

При кваліфікації злочину та призначенні покарання суд встановив, що ОСОБА_2 діяв у злочинній змові з групою осіб, до складу якої входили відповідачі і всі укладені між ними договори купівлі-продажу квартири спрямовані виключно на шахрайське заволодіння нею та приховування злочину. А тому вирок у Шевченківського районного суду від 02 квітня 2012 року в силу ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, адже не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та пятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Оскільки дії ОСОБА_2 визнані вироком суду як шахрайські та встановлення складу злочину в діях особи є правовою підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання договору купівлі-продажу квартири від 21 червня 2007 року недійсним.

Отже, право власності ОСОБА_1 було порушено внаслідок злочинних дій ОСОБА_2, а дійсність договорів купівлі-продажу прямо обмежує реалізацію позивачем права власності, що, відповідно до ст. 41 Конституції України, призведе до протиправного позбавлення позивача цього права.

Однак, у порушення зазначених вимог цивільно-процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув, доводів позивачів належним чином не перевірив та не дав вірної правової оцінки доказам у справі, зокрема вироку суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Враховуючи зазначені вимоги цивільного законодавства, суд першої інстанції помилково визнав недійсними договори купівлі-продажу від 27 червня 2007 року та 15 серпня 2007 року, на підставі якого ОСОБА_10, як власник майна, передала спірну квартиру в іпотеку.

Отже, посилання апелянта ПАТ «Омега Банк» на те, що він є іпотекодержателем спірного майна, а тому має право на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання кредитних зобов'язань ОСОБА_10, є безпідставними, оскільки дії щодо відчуження майна та передача його в іпотеку ОСОБА_10 були вчинені після недійсного правочину.

З огляду на викладене, ОСОБА_10, на момент укладення договору іпотеки, не була наділена правом укладення договору купівлі-продажу, а несе відповідальність перед ТОВ «ФК «Вектор Плюс» як позичальник за кредитним договором від 28 серпня 2007 року.

Підсумовуючи вищенаведене, вважаю, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2012 року в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21 червня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В., укладений між ОСОБА_1, від імені якого діяв ОСОБА_2, та ОСОБА_3, та визнання за позивачем права власності на квартиру є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування у цій частині у колегії суддів не було.

Суддя Чернівецького апеляційного суду І.М. Литвинюк