Справа № 645/3435/17
Провадження № 2/645/69/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

секретар судового засідання - Савченко В.Ю., Росада І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про розірвання шлюбу, визнання недійсним договору купівлі-продажу та поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визнання недійсним договору купівлі-продажу та поділ майна подружжя. Позов обгрунтовувала тим, що 29 серпня 2015 року було зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2. Спільне життя з відповідачем не склалося, почуття охололи, оскільки вони мають різні характери, між ними постійно виникають конфліктні ситуації, стосунки напружені і є тягарем для них обох. Шлюбних та сімейних відносин не підтримують більше чим півроку. Відповідач не проживає вдома, перестав піклуватись про неї як дружину, не допомагає у веденні домашнього господарства. За наведених обставин подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання з відповідачем неможливе та суперечить їх інтересам. Вирішити питання про розірвання шлюбу та розподіл майна, набутого у шлюбі в досудовому порядку, відповідач ОСОБА_2 їй відмовляє та не бажає спілкуватись з даного приводу. Також зазначила, що після укладення шлюбу з відповідачем, на гроші, які були подаровані на церемонії одруження, ними, на початку жовтня 2010 року був придбаний автомобіль Форд «Фокус», 2010 року випуску, право власності на який, 10.10.2015 року було зареєстровано на імя відповідача та отримано технічний паспорт серії СХТ № 513912, державний номерний знак автомобіля АХ 56 67 CM. Відповідач відмовляється у добровільному порядку розділити майно, яке було придбане у шлюбі та є спільною сумісною власністю. На підставі виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова про витребування доказів від 31 серпня 2017 року, Регіональним сервісним центром МВС в Харківській області було надано відповідь, що 22 серпня 2017 року, сумісне майно, транспортний засіб Ford Focus, державний номерний знак АХ 5667 CM, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, синього кольору, двигун АР59502, було продано та перереєстровано на імя ОСОБА_3, на підставі Договору купівлі- продажу № 6347/2017/591996 від 22 серпня 2017 року, укладеного в ТСЦ № НОМЕР_2 МВС в Харківській області та оформлено свідоцтво про реєстрацію СХМ 571373, номерний знак не змінювався.Відчуження спірного майна відбулось 22 серпня 2017 року, а саме після того, як позивачем 10 серпня 2017 року було подано позовну заяву про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Відчуження спільного автомобіля відповідачем ОСОБА_2 проведено з порушенням вимог ч. 3 ст. 65 СК України, без її усної чи письмової згоди, на той час вони із відповідачем проживали окремо та їй не було відомо про наміри відповідача продавати автомобіль. Позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, визнати недійсним Договір купівлі-продажу автомобіля марки Форд «Фокус», 2010 року випуску, з двигуном обємом 1,6 літра, синього кольору, державний номерний знак АХ 56 67 CM, № 6347/2017/591996 від 22 серпня 2017 року, укладеного в ТСЦ № НОМЕР_2 МВС в Харківській області між відповідачем - ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3, визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частини автомобіля Форд «Фокус» 2010 року випуску, за кожним, судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_2.

Позивач та її представник в судове засідання не з»явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача у судове засідання не зявились, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно, відповідач надав заяву, згідно якої не заперечував проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно поданої заяви про скасування арешту з майна спірного автомобіля, зазначав, що автомобіль придбав у відповідача ОСОБА_2 за 5700 доларів США, вважав себе сумлінним покупцем, про наявність спору між сторонами про поділ майна, йому не було відомо.

Суд, з»ясувавши позиції учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1892, від шлюбу дітей не мають. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка прізвище не змінювала (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 270814 від 29 серпня 2015 року).

Причиною розпаду сім*ї є несумісність характерів та різні погляди на шлюб та сім*ю, а також те, що відповідач не приділяв уваги дружині.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

В період зареєстрованого шлюбу 10.10.2015 року сторони придбали транспортний засіб «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_3, 2010 року випуску, який був зареєстрований на ім»я відповідача ОСОБА_2, в подальшому автомобіль було зареєстрованого на ім"я ОСОБА_3, на підставі Договору купівлі-продажу № 6347/2017/591996 від 22 серпня 2017 року, укладеного в ТСЦ № НОМЕР_2 МВС в Харківській області (свідоцтво про реєстрацію СХМ 571373), що підтверджується повідомленням Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області від 04.09.2017 року № 31/20-3906 на виконання ухвали суду про витребування доказів від 31.08.2017 року.

Згідно ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 65 СК України - дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Згідно ст. 69, 70, 71 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно ст. 203 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 216 ЦК України - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Згідно ст. 12 ЦПК України - учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, судом було встановлено, що в момент укладення договору купівлі-продажу автомобіля було недодержано вимог закону, угода була вчинена без згоди позивачки, тому договір має бути визнаний недійсним. Так як у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а до вчинення оспорюваного правочину автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_2, тому придбаний в період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль підлягає розподілу між сторонами та визнанню за позивачкою Ѕ частини автомобіля. Відповідачем ОСОБА_2 будь-яких зустрічних позовних вимог не пред"являлось.

Згідно ст. 158 ЦПК України - суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії щодо відчуження транспортного засобу «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_3, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, синього кольору, двигун АР59502, зареєстрованого на ім"я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Договору купівлі-продажу № 6347/2017/591996 від 22 серпня 2017 року, укладеного в ТСЦ № НОМЕР_2 МВС в Харківській області (свідоцтво про реєстрацію СХМ 571373), застосовані ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.10.2017 року підлягають скасуванню.

У відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задовольняється частково, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2375гривень, тому судові витрати позивачки, пов'язані зі сплатою судового збору, належить стягнути з відповідача ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 259, 263-265 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про розірвання шлюбу, визнання недійсним договору купівлі-продажу та поділ майна подружжя- задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 29 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1892 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача «Лашкарь» залишити без змін.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу № 6347/2017/591996 від 22 серпня 2017 року, автомобіля марки ««Ford Focus», 2010 року випуску, синього кольору, державний номерний знак АХ 56 67 CM, укладений в ТСЦ № НОМЕР_2 МВС в Харківській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину автомобіля «Ford Focus», 2010 року випуску, синього кольору, державний номерний знак АХ 56 67 CM.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2375 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії щодо відчуження транспортного засобу «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_3, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, синього кольору, двигун АР59502, зареєстрованого на ім"я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Договору купівлі-продажу № 6347/2017/591996 від 22 серпня 2017 року, укладеного в ТСЦ № НОМЕР_2 МВС в Харківській області (свідоцтво про реєстрацію СХМ 571373), застосовані ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.10.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: м. Харків, Шосе Салтівське, 139 В, кв. 42, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5.

Представник позивача: ОСОБА_4, адреса: м. Харків, вул. Р.Ейдомана, 15 Б, к.20.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6.

Представник відповідача: ОСОБА_5, адреса: м. Харків, вул. А.Павлова, 162 Е, кв. 1.

Відповідач: ОСОБА_3, мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Повне судове рішення складено 24 січня 2019 року.

Суддя - І.В. Ульяніч