Справа № 310/6300/18
2/310/236/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Герета І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4. звернувся з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зазначивши, що житловий будинок, розташований за адресою: м. Бердянськ, провулок Кишинівський, 37 належить йому на праві власності відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 16.06.1961 року №3593. Вказав, що відповідач ОСОБА_5 це його онук, який з 1993 року проживав разом зі своїми батьками у його будинку, де і був зареєстрований. У 2014 році відповідач поїхав до м. Києва на заробітки і знаходився там до 2016 року. В цей період часу до спірного будинку не приїздив, спілкування з ним проходило в телефонному режимі. У 2016 року померла мати відповідача і він приїхав на поховання, але після заявив, що до Бердянська не повернеться, будинок йому не потрібен, зв'язок підтримувати перестав. Вказав, що відповідач змінив номер телефону, не дзвонить, не приїзжає, не цікавиться будинком та не підтримує його в належному стані, грошей на оплату комунальних послуг не надає. Вважає, що не проживання відповідача у спірному будинку порушує його права як власника житлового приміщення, оскільки йому було відмовлено в оформленні субсидії. Просив визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим будинком №37 по провулку Кишинівському у м. Бердянську Запорізької області.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засідання позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 07.06.1961 року, посвідченого 16.06.1961 року нотаріусом Бердянської нотконтори ОСОБА_6 за №3593 (а.с. 10-11) та довідки КПТІ БМР від 26.06.2018 року №428 житловий будинок №37 по провулку Кишинівському в м. Бердянську Запорізької області належить ОСОБА_1

Згідно повідомлення відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради (а.с. 19) ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сімї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 знайшов своє підтвердження факт непроживання відповідача у спірному житловому приміщенні і порушення ними прав позивача, які передбачені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Таким чином, судом встановлено, що позивач на законних підставах набув право власності житловий будинок по провулку Кишинівському, 37 в м. Бердянську Запорізької області, відповідач не проживає однією сімєю з позивачем у спірному житловому приміщенні, але залишається зареєстрованими в ньому, чим роблить перешкоди ОСОБА_9 у здійсненні ним прав власника, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 82, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, 150 ЖК УРСР та ст. 15, 16, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4янченка ОСОБА_10 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_4янченка ОСОБА_11 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

ОСОБА_12янченка ОСОБА_11 таким, що втратив право користування житловим будинком №37 по провулку Кишинівському в м. Бердянську Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_12янченка ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12янченка ОСОБА_10 704,8 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 30 січня 2019 року.

Суддя