Єдиний унікальний номер 243/7051/18 Номер провадження 22-ц/804/110/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В.,Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Розпутько Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2018 року у цивільній справі № 243/7051/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, (суддя першої інстанції Кузнецов Роман Володимирович), -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 06.08.2016 року о 19 год. 10 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер «ЕО 0855 ДЦ» в м. Словянськ по вул. Геологічна, рухаючись заднім ходом, допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ VIDA», державний номерний знак «АН3509ІК», який знаходився в статичному стані. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було здано механічних пошкоджень, чим порушив ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05.09.2016 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «ЗАЗ VIDA», державний номерний знак «АН3509ІК», що належить ОСОБА_2 Вартість відновленого ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно звіту № 296/17 про оцінку автомобіля «ЗАЗVIDA» державний номерний знак «АН3509ІК» та складає 8273,06 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ). У звязку з настанням події, передбаченої п.41.1ст.41Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 09.06.2017 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 8273,06 грн. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати ОСОБА_2 у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 16.04.2018 року позивач звернувся до ОСОБА_1 Б,О. з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, яку залишено без задоволення.

Позивач просив суд стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 8273,06 грн. та судові витрати, повязані з оплатою судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2018 року позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, залишені без задоволення.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України та подав апеляційну скаргу, яка надійшла до Донецького апеляційного суду 25 жовтня 2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що не може погодитись з вищезазначеним рішенням у звязку з тим, що воно ухвалено з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Позивач просить апеляційний суд рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2018 року у справі 243/7051/18 скасувати та прийняте нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 8273,06 грн. та сплачений судовий збір.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 14 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано відповідачу строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 30 листопада 2018 року.

Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 98,99,100), копія апеляційної скарги позивача відповідачем отримана (а.с 100). Відзив на апеляційну скаргу від відповідача по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В оскаржуваному рішенні Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2018 року зазначено, що воно може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до Указу Президента України від 29.12.2017 року № 452/2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" апеляційний суд Донецької області ліквідовано та утворено Донецький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, з місцезнаходженням у містах Бахмуті, Донецьку і Маріуполі, юрисдикція якого поширюється на територію, на яку поширювалася юрисдикція ліквідованого суду.

Відповідно до частини 6 ст. 147 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов'язані зі здійсненням таким судом повноважень, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року у газеті "Голос України" № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Донецького апеляційного суду про початок роботи Донецького апеляційного суду, згідно якого рішенням зборів суддів Донецького апеляційного суду від 02.10.2018 року № 4 днем початку роботи Донецького апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У звязку із припиненням з 03 жовтня 2018 року здійснення правосуддя апеляційним судом Донецької області цивільна справа № 243/7051/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2018 року, підсудна Донецькому апеляційному суду, який створено в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, юрисдикція якого поширюється на територію, на яку поширювалася юрисдикції ліквідованого апеляційного суду Донецької області.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 151).

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню.

До таких висновків апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного:

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на те, що відповідач ОСОБА_3 на момент вчинення ДТП був учасником війни і тому позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування не підлягає задоволенню, оскільки на дату скоєння ДТП він мав статус учасника бойових дій, що згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відноситься до пільгової категорії громадян та звільняється від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (із змінами і доповненнями), учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, зєднань, обєднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формувань як у воєнний, так і у мирний час.

Статтею 8 вказаного вище Закону передбачено, що учасниками війни визнаються військовослужбовці, які в період війни проходили військову службу у Збройних Силах колишнього СРСР, трудівники тилу, а також інші особи, передбачені цим Законом.

Тобто суд першої інстанції помилково ототожнює поняття учасника бойових дій і учасника війни,

Відповідно до п. 21.1. статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка була чинною на день скоєння ДТП), з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону.

На момент настання вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.

Згідно п. 1. ст. 39 вказаного вище Закону (в редакції, яка була чинною на день скоєння ДТП), Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як передбачено підпунктом 38.2.1 п. 38.2. ст. 38 вказаного вище Закону (в редакції, яка була чинною на день скоєння ДТП), МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Пунктом 13.1. статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка була чинною на день скоєння ДТП), встановлено що, учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до пункту 13.2 статті 13 вказаного вище Закону, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії В-П № 261696 є учасником війни (а.с. 49) і відповідно до вимог пункту 13.2 статті 13 вказаного вище Закону, зобовязаний був страхувати свою цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 21, кв. 33 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, розташованого за адресою: м.Київ, Русанівський бульвар, б. 8 на п/рахунок 871, МФО 322313, завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 8273 (вісім тисяч двісті сімдесят три) грн. 06 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 4405 (чотири тисячі чотириста пять) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 31 січня 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна