Справа № 463/1533/17 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/987/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Цап П. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 25 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Львівське комунальне підприємство «№500», Львівське міське комунальне «Львівводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в:

27.03.2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.01.2018 року, просили відшкодувати матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття належної їм квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 16 904 грн.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 , а відповідач - власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку, яка розташована поверхом вище. Протягом тривалого часу відповідач неодноразово заливає їх квартиру, що підтверджується актами ЛКП «№500» від 14 квітня 2016 року та 18 січня 2017 року. Вони зверталися до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної їм залиттям квартири, однак така в добровільному порядку відшкодовувати шкоду відмовилася.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 16 904 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот чотири гривні), заподіяну залиттям квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 витрати, понесені з розглядом справи у розмірі 4 480 грн. (чотири тисячі чотириста вісімдесят гривень). Стягнуто з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_4 понесені судові витрати у розмірі 640 грн (шістсот сорок гривень).

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що вирішуючи даний спір, районний суд не врахував правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.07.2017 року у справі 6-215цс16, відповідно до якої саме на позивача, а не на відповідача покладається обов`язок доведення причин пошкодження майна внаслідок залиття квартири. Вважає, що районний суд безпідставно взяв до уваги висновок експерта, яким встановлено вартість робіт за наслідками залиття, оскільки в акті від 14.01.2016 року, в якому зафіксовано факт залиття квартири відсутня інформація, щодо вини відповідача у цьому залитті, вказаний акт про залиття був складений у відсутності сторін спору, а зміст такого не відповідає встановленій формі до такого документу. Крім того, вважає необгрунтованою оцінку завданих позивачу збитків. Вважає, що стан майна позивачів погіршився внаслідок їх бездіяльності, оскільки вони мали можливість самостійно усунути наслідки протікання, зменшити наслідки заподіяної шкоди чи попередити її настання.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, спричинену залиттям квартири 17.01.2017 року, а також судовий збір , сплачений позивачами при паодачі позову та половину вартості проведеної експертизи.

06 травня 2019 року представник позивачів ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що взявши на себе обов`язок по заміні покрівлі даху у будинку АДРЕСА_3 , саме відповідач повинен нести відповідальність за пошкодження майна осіб, які проживають в будинку. Тому, відповідач є відповідальним і за залиття, яке мало місце 14 квітня 2016 року та 14 січня 2017 року, яке сталося внаслідок затікання дощових вод через покрівлю будинку під час проведення відповідачем ремонтних робіт покрівлі. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що невідповідність актів ЛКП «№500» про залиття квартири АДРЕСА_1 встановленій формі, не впливає на доказове значення викладеної в таких актах інформації. Зазначає, що судом вірно та на підставі зібраних доказів встановлено час та причину залиття, вину відповідача у залитті квартири позивачів, тому підстав для скасування рішення суду не вбачає.

У засіданні колегії суддів представник апелянта ОСОБА_1 - Торопчин Олексій Дмитрович скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, зазначив, що відповідач визнає вину в залитті квартири позивачів лише 18 січня 2017 року, а у залитті, яке мало місце 14 квітня 2016 року, вини не визнає, оскільки таке сталося через затікання з даху будинку під час ремонтних робіт покрівлі. Просив скаргу задоволити, рішення суду змінити, стягнути з відповідача в користь позивача вартість пошкоджень, заявданих заляттям квартири позивачів від 14 квітня 2016 року.

Представник позивачів ОСОБА_5 . проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квратиру від 11.07.2008 року (а.с. 2, том 1).

Квартира АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 грудня 2014 року та інформаційної довідки від 17 березня 2017 року (а.с. 40, том 1).

Згідно акту ЛКП «№500» від 14 квітня 2016 року (а.с. 4, том 1), при проведенні обстеження кв. АДРЕСА_1 виявлені сліди залиття у кухні, кімнаті та ванній. Залиття сталося внаслідок пошкодження покрівлі після ремонтних робіт квартири АДРЕСА_2 .

Згідно акта ЛКП «№500» від 18 січня 2017 року (а.с. 5, том 1), при проведенні обстеження кв. АДРЕСА_1 виявлені сліди залиття у коридорі, кухні, кімнаті, ванній та туалеті. Дане залиття сталося внаслідок халатного відношення до запірної арматури мешканців кв.1 зазначеного будинку.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 041/17 від 16 листопада 2017 року (а.с. 95-117, том 2), квартира АДРЕСА_2 та стан даху житлового будинку по АДРЕСА_3 на момент залиття експертом не досліджувались, а тому встановити конкретні технічні причини залиття квартири АДРЕСА_1 , які мали місце 14 квітня 2016 року і 14 січня 2017 року встановити не надається можливим. В ході візуального огляду і дослідження квартири АДРЕСА_5 експертом встановлено, що майже у всіх приміщеннях квартири (крім житлової кімнати літ. 2-3 і комори літ. 2-6) виявлені сліди замокання на стелях та стінах приміщення квартири у вигляді бурих і темно-бурих плям. Враховуючи наявні в матеріалах цивільної справи акти комісій ЛКП «№500», локалізацію пошкоджень в приміщеннях квартири АДРЕСА_5 , залиття відбулось з вищерозташованих приміщень квартири АДРЕСА_6 з приміщення спільного горища, дах над яким було пошкоджено під час ремонту покрівлі.

Матеріалами справи встановлено, що з 2016 року у квартирі АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності відповідачу, проводились ремонтні роботи, внаслідок яких було встановлено нові мережі водопостачання, змінено конструкції даху і покрівлі над квартирою та спільним горищем будинку АДРЕСА_3 .

Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулося внаслідок проведення відповідачем робіт з ремонту покрівлі та з її вини. Доказів на спростування доводів позивачів, відповідач ОСОБА_1 суду не надала, хоча обов`язок по доказуванню чинним законодавством покладено на обидві сторони спору.

Судом вірно визначено розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача та складає 16 904, 00 грн., що становить вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_1 внаслідок її залиття.

Доводи апеляційної скарги про те, що акти ЛКП «№500» про залиття квартири АДРЕСА_1 від 14 квітня 2016 року та від 18 січня 2017 року не є належними доказами та не підтверджують вину відповідача у залитті квартири позивачів з підстав, що такі не відповідають формі, встановленій Правилами утримання жилих та прибудинкових територій, не заслуговують на увагу, оскільки така невідповідність не впливає на доказове значення викладеної в актах інформації.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 25 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06.09.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.