ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/6986/18
Провадження № 22-ц/4820/80/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Пєнти І.В., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.,

з участю: представника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

відповідача - позивача ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/6986/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2018 року (суддя Козак О.В., повне судове рішення складено 16 жовтня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

03 квітня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя. В обґрунтування вимог зазначала, що з 12 липня 2003 року до 20 вересня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають двоє малолітніх дітей.

Під час шлюбу 09 грудня 2015 року за спільні кошти придбали автомобіль марки SUBARU модель FORESTER 2006 року випуску чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_2. Транспортний засіб був зареєстрований на ім'я чоловіка. Середня ринкова вартість зазначеного автомобіля станом на 28 березня 2018 року складає 228681 грн.

Домовленості з приводу поділу майна подружжя не досягли.

Тому, позивач за первісним позовом просила визнати за нею право власності на Ѕ частину автомобіля марки SUBARU FORESTER реєстраційний номер НОМЕР_2. Стягнути з ОСОБА_6 на її користь грошову компенсацію Ѕ частини зазначеного автомобіля у сумі 114341 грн.

15 травня 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя і стягнення коштів. Позовні вимоги мотивував тим, що у період шлюбу ними за спільні кошти придбано також інше майно, яке зареєстровано за ОСОБА_4 30 квітня 2008 року куплено автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991) зеленого кольору, двигун НОМЕР_8, VIN-код НОМЕР_7. За договором купівлі-продажу від 14 вересня 2004 року придбано гараж АДРЕСА_1. На час розгляду справи вартість цього автомобіля становить 67712 грн, вартість гаража - 83115 грн.

Крім того, з у квітні - травні 2018 року автомобіль SUBARU FORESTER знаходився в неробочому стані на ремонті в офіційному сервісному центрі SUBARU ТОВ «ТД «Холдінг Експрес», на який він витратив власні кошти у сумі 34941,10 грн. У зв'язку з тим, що транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя, то ОСОБА_4 також повинна нести витрати на його утримання.

Тому, позивач за зустрічним позовом просив: визнати за ним право власності на Ѕ частину гаража АДРЕСА_1 та на Ѕ частину автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991) зеленого кольору, двигун НОМЕР_8, VIN-код НОМЕР_7; стягнути з ОСОБА_4 на його користь грошову компенсацію Ѕ частини автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT у сумі 33856 грн. та компенсацію Ѕ частини вартості гаража у сумі 41557,50 грн; стягнути з ОСОБА_4 на його користь Ѕ частину витрат, понесених ним на ремонт автомобіля SUBARU FORESTER у сумі 17395,55 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2018 року зустрічна позовна заява прийнята до розгляду та об'єднана в одне провадження для спільного розгляду із первісним позовом.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2018 року первісний позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину автомобіля марки SUBARU модель FORESTER 2006 року випуску чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код НОМЕР_6.

Іншу Ѕ частину автомобіля SUBARU модель FORESTER залишено у власності ОСОБА_6

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя, а саме гаража АДРЕСА_1 та на Ѕ частину автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991) зеленого кольору, двигун НОМЕР_8, VIN-код НОМЕР_7.

Іншу Ѕ частину гаража та автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT залишено у власності ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 Ѕ частину витрат на утримання автомобіля SUBARU модель FORESTER у сумі 17395,55 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2018 року виправлена допущена у судовому рішенні описка.

ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову та відмову в позові ОСОБА_6 Посилається на незаконність судового рішення, порушення норм матеріального та процесуального права. Суд безпідставно не відступив від засад рівності часток подружжя у спільному майні, зважаючи на інтереси двох малолітніх дітей. При поділі майна подружжя судом не враховано порушення житлових умов дітей. Суд не взяв до уваги докази на підтвердження обставин придбання нею автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT за особисті кошти від продажу простих іменних акцій ВАТ «Лозівське АТП-16309» загальною вартістю 8229,60 грн. Також не враховано те, що після припинення подружніх відносин у березні 2017 року ОСОБА_6 самостійно більше року користувався автомобілем SUBARU FORESTER і відповідно повинен нести витрати на його ремонт.

У відзиві ОСОБА_6 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала. ОСОБА_6 визнав її необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм

матеріального права.

При частковому задоволенні позову і визнанні права власності на Ѕ частину спільного майна за кожним із подружжя без реального поділу суд виходив з того, що порядок поділу майна сторонами не погоджений, частки кожного із подружжя у спільному майні є рівними і не можуть бути визнані незначними, ОСОБА_4 не надавала згоди на отримання грошової компенсації вартості частки за автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT та гараж, висновки автотоварознавчих досліджень містять суперечності щодо вартості автомобіля SUBARU FORESTER, жоден із подружжя не вніс грошові кошти на депозитний рахунок суду.

Проте, такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам

справи і вимогам закону.

Встановлено, що сторони з 12 липня 2003 року до 20 вересня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2017 року встановлено, що подружні відносини припинені ними у березні 2017 року. Діти проживають з матір'ю. На їх утримання ОСОБА_6 сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) на підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року.

Під час шлюбу сторін придбано майно. 14 вересня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_4 набула право власності на гараж АДРЕСА_1 (т.1, а.с.134-135). 30 квітня 2008 року згідно з договором купівлі-продажу, укладеним на Універсальній автомобільній товарній баржі «Харків», придбано автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991) зеленого кольору, двигун НОМЕР_8, VIN-код НОМЕР_7, який 10 серпня 2008 року зареєстрований за ОСОБА_4 (т.1, а.с.105, 198-199). 09 грудня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на автомобіль SUBARU модель FORESTER 2006 року випуску чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1, а.с.11).

Наведене підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами.

Зазначене майно апеляційний суд визнає спільним сумісним майном подружжя, оскільки суду не надано належних, допустимих і достатніх доказів: ОСОБА_6 того, що автомобіль SUBARU FORESTER придбаний за кошти, позичені ним у матері; ОСОБА_4 того, що автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT придбаний за особисті кошти, одержані від продажу простих іменних акцій ВАТ «Лозівське АТП-16309» загальною вартістю 8229,60 грн, належних їй до шлюбу.

Докази на підтвердження отримання матір'ю ОСОБА_9 заробітної плати в Італії у період з 01 січня 2008 року по липень 2016 року, показання свідка ОСОБА_10 (сестри ОСОБА_6.) про придбання автомобіля SUBARU братом за кошти матері не можуть бути визнані належними і достатніми доказами належності зазначеного автомобіля ОСОБА_6 на праві особистої власності. Крім того, ним не надано доказів того, за яку саме суму коштів був придбаний транспортний засіб і що на його придбання були витрачені кошти матері.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_6 зазначав, що автомобіль SUBARU FORESTER є спільним сумісним майном подружжя.

ОСОБА_4 не надано доказів отримання коштів від покупця цінних паперів і придбання автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT саме за кошти, отримані від продажу акцій.

Договір купівлі-продажу цінних паперів від 28 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_4 і ТОВ «Лозівський автопарк» (т.1, а.с.203), не може бути визнаний належним і достатнім доказом на підтвердження обставин належності зазначеного транспортного засобу ОСОБА_4 на праві особистої власності.

На підставі ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв'язку з наведеним апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про належність автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності.

Отже, сторонами під час шлюбу набуто майно: гараж АДРЕСА_1 вартістю 83115 грн згідно із звітом про оцінку від 10 травня 2018 року, проведеним оцінювачем Земельно-аграрного центу «Карат» (т.1, а.с.111-148); автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991), VIN-код НОМЕР_7 вартістю 67712 грн відповідно до висновку №018/1/05/2018 експертного автотоварознавчого дослідження від 04 травня 2018 року, проведеного ФОП ОСОБА_11 (т.1, а.с.100-110); автомобіль SUBARU модель FORESTER 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 203794 грн, згідно з висновком №016/04/2018 експертного автотоварознавчого дослідження від 25 квітня 2018 року, проведеного ФОП ОСОБА_11

Зазначений звіт суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_11 про вартість автомобіля SUBARU модель FORESTER реєстраційний номер НОМЕР_2 апеляційний суд приймає до уваги, оскільки оцінка проведена з оглядом досліджуваного транспортного засобу, а тому є більш правильною порівняно із висновком №010/03/2018 цього ж оцінювача від 28 березня 2018 року, який надано без огляду автомобіля.

В силу ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

При вирішенні спору про поділ майна суд не вбачає передбачених законом підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя.

Представник ОСОБА_4 у суді першої інстанції просила відступити від засад рівності часток подружжя з урахуванням інтересів дітей, які проживають з матір'ю.

ОСОБА_6 сплачує на утримання дітей аліменти на підставі судового наказу, який перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС (т.1, а.с.224, 225). У період з лютого по травень 2018 року розмір аліментів складав 4726,25 грн на місяць, у червні 2018 року - 4829,17 грн, що підтверджується довідкою №246 Управління СБУ у Хмельницькій області від 20 червня 2018 року (т.1, а.с.239).

ОСОБА_4 не надала доказів того, що отримуваних аліментів недостатньо для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей.

Тому, не заслуговує на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно не відступив від засад рівності часток подружжя у спільному майні з урахуванням інтересів дітей.

За змістом ч. 1 і ч. 4 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з позовами, сторони просили не лише встановити обсяг спільного сумісного майна подружжя, але й провести його поділ.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 і відповідач-позивач ОСОБА_6 пояснили, що метою подання позовів є саме поділ майна подружжя, оскільки спільне користування ним неможливе.

Своїм рішенням суд першої інстанції залишив майно у спільній частковій власності сторін.

Не відповідають вимогам закону висновки суду про те, що частки кожного із подружжя у спільному майні не можуть бути визнані незначними, що ОСОБА_4 не надавала згоди на отримання грошової компенсації вартості частки за автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT і гараж, жоден із подружжя не вніс грошові кошти на депозитний рахунок суду і це є підставою для відмови в позові про стягнення грошової компенсації за належну частину майна.

Відповідно до роз'яснень п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частини 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Частина 4 ст. 71 СК України стосується ситуацій, коли один із подружжя виявляє бажання стати власником певного майна в натурі зі сплатою другому грошової компенсації. Відповідно до ч. 5 ст. 71 СК України той, хто бажає одержати певне майно в натурі, повинен внести відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду.

У справі ж ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача грошову компенсацію за Ѕ частину автомобіля SUBARU FORESTER, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, який зареєстрований за ОСОБА_6 і перебуває у його фактичному користуванні. За зустрічним позовом ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_4 грошову компенсацію за Ѕ частину автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT (перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4) і гаража, зареєстрованих на її ім'я.

Відповідно до вимог діючого законодавства згода ОСОБА_4 на отримання ОСОБА_6 грошової компенсації за Ѕ частину належного на праві спільної сумісної власності автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT і гаража не потрібна.

Тому, вимоги про стягнення грошової компенсації за первісним і зустрічним позовами підлягають задоволенню, а у задоволенні вимог про визнання права власності на Ѕ частину майна за первісним і зустрічним позовами необхідно відмовити.

Що стосується вимог за зустрічним позовом про стягнення Ѕ частини витрат на ремонт автомобіля у сумі 17395 грн 55 коп, то задоволенню вони не підлягають з таких підстав. Аргументи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні - травні 2018 року ТОВ «ТД «ХолдінгЕкспрес» і ФОП ОСОБА_12 за замовленням ОСОБА_6 проводили ремонтні роботи автомобіля SUBARU FORESTER, за які останній сплатив кошти у сумі 34941 грн. ФОП ОСОБА_12 провів ремонтні роботи головки блоку циліндрів. Товариство провело роботи з використанням запасних частин, деталей і матеріалів: викачка/заправка кондиціонера, демонтаж/монтаж ГБЦ права/ліва, регулювання зазорів клапана, комп'ютерна діагностика, чистка + колібровка дросельної заслонки, заміна лямбди зонд №1 (т.1, а.с.95-99).

Судом встановлено, що після припинення подружніх відносин у березні 2017 року автомобіль SUBARU FORESTER знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6

Останній не заперечував в апеляційному суді те, що станом на березень 2017 року транспортний засіб був справним.

ОСОБА_4 у запереченнях посилалася на те, що саме експлуатація

автомобіля зумовила необхідність проведення ремонтних робіт. Доказів протилежного позивачем за зустрічним позовом не надано.

Оскільки ОСОБА_4 не використовувала транспортний засіб, понесені витрати не зумовлені утриманням майна відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, а тому ОСОБА_4не повинна нести витрати на ремонт автомобіля SUBARU FORESTER.

З огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції підлягає

скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме: про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації Ѕ частини автомобіля SUBARU FORESTER у сумі 101897 грн (Ѕ частина від 203794 грн) із залишенням цього транспортного засобу у власності ОСОБА_6; про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 грошової компенсації Ѕ частини гаража у гаражному масиві «Мирний» у сумі 41557 грн 50 коп (Ѕ частина від 83115 грн) та Ѕ частини автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT у сумі 33856 грн (Ѕ частина від 67712 грн), усього 75413 грн 50 коп із залишенням цього транспортного засобу і гаража у власності ОСОБА_4, а також про відмову у задоволенні в решті вимог за первісним і зустрічним позовами.

Сторони понесли судові витрати у справі: ОСОБА_4 - у сумі 4064 грн (т.1, а.с.17, т.2, а.с.94,110), ОСОБА_6 - у сумі 2688 грн (т.1, а.с.83, 110, 153, 170).

Позовні вимоги позивача за первісним позовом задоволені на 89,1%, а позивача за зустрічним позовом - на 81,3%.

На підставі ч. 1, ч. 2, ч. 10 і ч. 13 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню різниця судових витрат у сумі 1435 грн 68 коп (3621,02 грн (89,1% від 4064 грн) - 2185,34 грн (81,3% від 2688 грн).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Первісний та зустрічний позови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4; зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2,) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5; зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3; фактичне місце проживання АДРЕСА_4) грошову компенсацію Ѕ частини автомобіля SUBARU модель FORESTER 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 у сумі 101897 грн (сто одна тисяча вісімсот дев'яносто сім грн).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію Ѕ частини гаража АДРЕСА_1 у сумі 41557 грн 50 коп (сорок одна тисяча п'ятсот п'ятдесят сім грн 50 коп) та Ѕ частини автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT 1800 (1991), VIN-код НОМЕР_7 у сумі 33856 грн (тридцять три тисячі вісімсот п'ятдесят шість грн), усього 75413 грн 50 коп (сімдесят п'ять тисяч чотириста тринадцять грн 50 коп).

В решті вимог за первісним і зустрічним позовами відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 різницю судових витрат у сумі 1435 грн 68 коп (одна тисяча чотириста тридцять п'ять грн 68 коп).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 січня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

Суддя /підпис/ Т.В. Спірідонова

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай