Номер провадження: 22-ц/813/6711/19
Номер справи місцевого суду: 523/6381/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Ткачука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2019 року, ухваленогопід головуванням судді Сувертак І.В., повний текст рішення складений 27 травня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму.

В обґрунтовування свого позову позивач зазначив, що він з початку 2009 року проживає разом з дружиною ОСОБА_3 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вселився у житлові кімнати №558-559 (стара нумерація 104,105) гуртожитку, як чоловік ОСОБА_3 , та як член її сім`ї отримав статус наймача. ОСОБА_3 є наймачем вищезазначених кімнат на підставі ордеру №18, виданого 20 вересня 2004 року, як член сім`ї відповідального наймача - своєї матері ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 згодом зайняла інші кімнати у гуртожитку і там приписалася, з нею також переїхала і приписалася дружина позивача ОСОБА_3 та її сестра ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син ОСОБА_6 , який з моменту народження також проживає у спірних приміщеннях.

Позивач також зазначив, що після того, як дружина та її мати стали користуватись іншими кімнатами у гуртожитку, зазначеним спірним майном він почав користуватись сам разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_6 . Проводить оплату всіх комунальних послуг, а також інших платежів за користування приміщенням гуртожитку, такими як ванна, туалет, кухня та ін., що підтверджується квитанціями.

Позивач зазначив, що неодноразово звертався до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради з проханням укласти договір найму житла, однак позитивної відповіді не отримав, що і стало причиною звернення до суду з відповідним позовом.

РішеннямСуворовського районного суду м. Одесивід 22 травня 2019 року позов ОСОБА_1 залишений без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що воно є незаконним, так як судом неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що відсутність у позивача документів, а саме ордеру, виданого Суворовською районною адміністрацією, як на підставу відмови у позові не може бути взято до уваги судом, так як воно суперечить нормам Закону.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, представник Суворовської районної адміністрації зазначає, що реєстрація місця проживання громадян не входить у повноваження Суворовської районної адміністрації ОМР, та апелянту для вирішення питання щодо реєстрації місця проживання необхідно звернутися до відділу державних послуг у Суворовському районі Центра надання адміністративних послуг ОМР.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 на підставі ордеру №18, виданого 20 вересня 2004 року надано право зайняття приміщень у гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 разом з доньками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 39).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача ОСОБА_1 народився син ОСОБА_6 , який з моменту народження також проживає у спірних приміщеннях (а.с. 6).

Відповідно до рішення виконкому Одеської міської ради №521 від 28.05.2009 року гуртожиток та інженерні споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , передано до комунальної власності м. Одеси.

24.09.2010 року виконавчим комітетом Одеської міської ради було прийнято рішення щодо передачі КП «ЖКС «Північний» з балансу за актом приймання-передачі гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на баланс ОСГ «Заболотного-26А» з утримання гуртожитку та прибудинкової території (а.с. 7).

На утримання вказаного житлового приміщення між ОСОБА_1 та ОСГ «Заболотного-26А» було укладено договір про надання послуг з утримання будинку гуртожитку від 01.05.2017 року, відповідно до якого позивач сплачує послуги балансоутримувача, що підтверджується квитанціями (а.с. 10-15, 17-38).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволені позову про визнання права користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно зі ст.9 ЖК УРСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно вимог ст.51 ЖК УРСР жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів.

За вимогами ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Частина 1 ст. 63 ЖК України визначає, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Згідно з нормами ч.1,2 ст.54 ЖК УРСР якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі,в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі.

Відповідно до п. 3.2.4 Положення про Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 13.02.2014 року №4584-УІ, передбачено, що Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради виконує функції уповноваженого органу власника житлового фонду жилих та нежилих приміщень, а також, відповідно до п.3.2.7, в тому числі, але не виключно, видає ордери на жилі приміщення у гуртожитках, які перебувають на балансі територіальної громади міста, видає розпорядження про укладання договорів найму жилих приміщень в указаних гуртожитках та вирішує питання укладання та внесення змін до договорів найму жилих приміщень та їх бронювання.

На підставі викладених обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволені позову.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відсутність у позивача документів, а саме ордеру, виданого Суворовською районною адміністрацією, як на підставу відмови у позові не може бути взято до уваги судом, так як воно суперечить нормам Закону, колегія суддів вважає безпідставними, оскількияк було встановлено судом позивач не звертався до відповідача із заявою про надання йому спірних кімнат, а ордер йому не видавався, крім того ОСОБА_1 з 16 травня 2005 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.

Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Нових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянути судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2019 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 09 грудня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра