ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8908/19 Справа № 202/861/18 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2019 року

по справі за позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району про витребування майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2018 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району про витребування майна.

В судовому засіданні 03.09.2019 року від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , надійшла заява про відвід судді Слюсар Л.П.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2019 року визнано заяву представника відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Слюсар Л.П. - необґрунтованою.

Передано заяву на розгляд іншого судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Провадження у справі за позовом першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району, про витребування майна зупинено до вирішення питання про відвід судді Слюсар Л.П. іншим суддею, визначеним у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2019 року у справі №202/861/18 в частині зупинення провадження у справі як необґрунтовану та незаконну.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради звернувся з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району про витребування майна.

В судовому засіданні 03.09.2019 року від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , надійшла заява про відвід судді Слюсар Л.П.

В обґрунтування заяви зазначав, що суддею необґрунтовано було відмовлено в задоволенні клопотань про витребування доказів по справі, відхилені інші процесуальні клопотання, а також враховуючи те, що суддею прийнято до розгляду позов від суб`єкта який не має відповідного процесуального права на подачу такого позову. Крім того суддею ухвалювалося заочне рішення по даній справі, тому виникають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді під час вирішення даної справи.

Порядок вирішення заявленого відводу встановлений ст. 40 цього Кодексу.

Зокрема у п.1, 2 даної статті вказано, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п.3 ст. ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку надходження заяви про відвід.

Аналіз вказаних положень Закону дає підстави вважати, що законодавець, з метою гарантування об`єктивного та суб`єктивного критеріїв неупередженості (безсторонності) судді, імплементував в процесуальне законодавство порядок вирішення заяв про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Таким чином, дійшовши висновку про необґрунтованість заявленого відводу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі до вирішення заяви про відвід іншим суддею у порядку, визначеному процесуальним законом.

Доводи апеляційної скарги про те що суд першої інстанції без відповідного клопотання сторін та в порушення норм процесуального законодавства, дійшов невірного висновку щодо можливості зупинення розгляду справи, що є підставою для скасування даної ухвали, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки є помилковими та не узгоджуються із наведеними нормами процесуального права.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Індустріального суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року було поновлено провадження у цивільній справі за позовом першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району, про витребування майна та призначено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 23 жовтня 2019 року.

А тому, відсутні підстави вважати, що зупинення провадження на цей період призвело до порушення принципу розумності строків судового розгляду.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича