Провадження № 2/712/2258/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 грудня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - Пересунька Я.В.,
при секретарі - Дядюрі І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 .
У вказаному будинку, крім неї, зареєстровані: ОСОБА_2 - колишня невістка; ОСОБА_3 - син; ОСОБА_4 - онук; ОСОБА_5 - цивільна дружина сина.
ОСОБА_2 з липня 2009 року за місцем реєстрації не проживає, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере.
Реєстрація відповідача в житловому будинку АДРЕСА_1 збільшує витрати по комунальним платежам.
Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 13 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.
Відзивів на позов чи інших заяв по суті спору до суду не надходило.
У вступному слові в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав. Додатково пояснила, що відповідач є її колишньою невісткою. У липні 2009 року, після рішення розлучитись із сином, відповідач виїхала в невідомому позивачу напрямку, а на прохання знятись з реєстрації добровільно - не погоджується.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
За клопотанням позивача у судовому засіданні 3 грудня 2019 року було постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу судового засідання, про розгляд справи з ухваленням заочного рішення, що відповідає вимогам ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Заслухавши вступне слово позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ст. 150 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 14 листопада 1995 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 ) (а.с.7)
Відповідно до копії адресної картки, в житловому будинку АДРЕСА_1 з 20 травня 1986 року зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.9)
Згідно акта опитування сусідів від 24 липня 2019 року № 172, затвердженого головою комітету сомоорганізації населення мікрорайону «Зелений», ОСОБА_2 , 1968 року народження, фактично не проживає та не має власних речей у будинку АДРЕСА_1 з липня 2009 року. (а.с.16)
Встановлено, що син позивача - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 4 грудня 1964 року, а.с.17) перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2013 року. (а.с.12)
У судовому засіданні 3 грудня 2019 року свідок ОСОБА_6 пояснила, що проживає по сусідству з позивачем у будинку АДРЕСА_1 . Позивача знає як сусідку, а відповідача ОСОБА_2 не бачила у домоволодінні позивача приблизно 20 років.
Свідок ОСОБА_7 , яка є похресницею позивача, суду пояснила, що знає відповідача ОСОБА_2 як колишню невістку позивача. Востаннє свідок бачила відповідача приблизно 20 років тому. Свідок часто спілкується з позивачем та періодично буває в неї в гостях, але жодного разу ОСОБА_2 вдома не бачила.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону мають члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним.
Оскільки відповідач - ОСОБА_2 більше року не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується показаннями свідків та актом опитування сусідів, а реєстрація її місця проживання у ньому створює власнику перешкоди у користуванні своїм майном, які полягають в обов`язку нести додаткові витрати на комунальні послуги, що нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих у будинку осіб, то такі перешкоди мають бути усунуті у судовому порядку шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним будинком.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП встановити не вдалось) такою, що втратила право користування житловими будинком із надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП встановити не вдалось) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) компенсацію судових витрат у виді судового збору в розмірі 768 грн 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Соснівським районним судом м. Черкаси за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Соснівського районного суду м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкаси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Черкаським апеляційним судом, якщо таке рішення не буде скасовано.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Повний текст заочного рішення суду складено 9 грудня 2019 року.
Суддя: Я.В. Пересунько