ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року

м. Черкаси

справа № 712/8458/19 провадження № 22-ц/821/797/19
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л.І.,

суддів: Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, у складі: головуючого судді Марцішевської О. М.

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації передано на розгляд Оболонського районного суду м. Києва (а.с. 72 73).

Ухвала суду мотивована тим, що Соснівський районний суд м. Черкаси не є судом повноважним згідно закону на розгляд даної справи, що призведе до порушення права позивача на справедливий судовий розгляд.

Не погодившись з даною ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати частково ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2019 року в частині направлення даної цивільної справи до Оболонського районного суду м. Києва та постановити ухвалу про направлення її на розгляд по територіальності до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у підготовчому засіданні, яке відбулося 30 листопада 2019 року було встановлено, що відповідно до його паспорту він значиться зареєстрованим з 20 жовтня 2005 року в АДРЕСА_1 , тобто поза межами територіальної підсудності Соснівського районного суду м. Черкаси.

Зазначає, що в ході судового засідання він заявляв клопотання, що він не заперечує проти того, що Соснівський районний суд м. Черкаси дійсно не є повноважним судом для розгляду даної справи та просив врахувати ту обставину, що фактичним місцем його проживання та знаходження є АДРЕСА_2 . Крім того, в даний час він більше 10 років проживає та працює в м. Черкаси.

Вважає, що суд формально підійшов до визначення територіальної підсудності даної справи та направив її до Оболонського районного суду м. Києва. Крім того, є всі підстави для направлення даної справи на розгляд Придніпровського районного суду м. Черкаси за місцем його фактичного проживання та знаходження.

Направлення справи на розгляд Оболонського районного суду м. Києва призведе до лишніх витрат на поїздки до м. Києва як його, так й інших учасників процесу, які проживають в м. Черкаси, а можливо і виклик свідків.

Вказує на те, що він звернувся до центру надання адміністративних послуг м. Черкаси про зняття його з реєстрації в м. Києві та реєстрації в м. Черкаси.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

На підставі ч. 13 ст. 7 та ст. 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Згідно із положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, а також постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» кожна особа має право, в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Питання про підсудність справ визначається ЦПК України, зокрема, параграфом 3 главою 2 розділу I - Територіальна юрисдикція (підсудність).

Відповідно норм ЦПК України територіальна підсудність цивільних справ поділяється на загальну - за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативну - за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України) та виключну (ст. 30 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207.

Статтями 3, 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що місце перебування фізичної особи адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців за рік.

Місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно із ч. 17 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Згідно із ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 10 ст. 187 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За приписами ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Аналіз вищевказаних норм законодавства дає апеляційному суду підстави дійти висновку про те, що після надходження до суду позовної заяви і отримання її головуючим суддею, останній зобов`язаний здійснити всі можливі дії для встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи.

Судом встановлено, що 26 червня 2019 року судом здійснено запит до відділу реєстрації місця проживання управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 46).

16 липня 2019 року, у відповідь на вищевказаний запит, надано інформацію, що ОСОБА_2 не зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 48).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2019 року відкрито провадження у даній справі (а.с. 49).

В ухвалі про відкриття провадження зазначено, що 16 липня 2019 року органом реєстрації надана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача, що є підставою для вирішення питання про відкриття провадження у справі за умови відповідності позовної заяви вимогам цивільно-процесуального законодавства.

В оскаржуваній ухвалі зазначено, що в процесі розгляду справи судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на території Оболонського районного суду м. Києва (а.с. 70-73).

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_2 зареєстрований саме за адресою АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на ту обставину, що він більше 10 років проживає в АДРЕСА_4 Черкаси АДРЕСА_3 .

На підтвердження обставин щодо місця його проживання у м. Черкаси надав довідку Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України від 08 листопада 2019 року № 923, ОСОБА_2 з 01 вересня 2014 року по теперішній час працює на посаді професора кафедри пожежної тактики та аварійно-рятувальних робіт факультету оперативно-рятувальних сил даного навчального закладу.

Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода» (без дати її складення) ОСОБА_2 дійсно мешкає за адресою АДРЕСА_3 і є членом ОСББ «Злагода».

Також відповідачем додано копію поштового конверту та листа Пенсійного фонду України адресованого ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до опису прийняття документів № 90842-РМП, ОСОБА_2 08 листопада 2019 року звернувся до ЦНАП м. Черкаси із заявою про зняття з реєстрації місця проживання та заявою про реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_3 .

Однак, надані довідки не передбачені нормативно-правовими актами, які регулюють правовідносини в сфері реєстрації місця проживання фізичної особи. Порядок реєстрації місця проживання врегульований постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».

Надані відповідачем докази на підтвердження свого фактичного місця проживання не є доказами на підтвердження реєстрації ОСОБА_2 за місцем перебування у м. Черкаси в розумінні вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Доводи апеляційної скарги відносно того, що передача справи до Оболонського районного суду м. Києва призведе до лишніх витрат на дорогу, не є підставою для зміни підсудності справи.

Верховний Суд в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 607/3903/18 (провадження №61-39571св18) дійшов висновку, що позов має пред`являтись саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Крім того, колегія суддів враховує, що із заявою про зміну свого місця реєстрації ОСОБА_2 звернувся після постановлення оскаржуваної ухвали суду, однак даних про нове місце реєстрації ним не надано.

Отже, матеріали справи не містили будь-яких даних про місце реєстрації ОСОБА_2 , на час постановлення оскаржуваної ухвали, тому суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку, що справа не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси і при цьому підсудна саме Оболонському районному суду м. Києва.

На час перегляду справи апеляційним судом дані про місце реєстрації відповідача теж відсутні, тому Черкаський апеляційний суд позбавлений можливості встановити чи дійсно на момент постановлення оскаржуваної ухвали були підстави для її передачі за підсудністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Враховуючи приведені вимоги закону та обставини даної справи, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2019 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2019 року задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Текст постанови складено 13 грудня 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді В.Г. Бородійчук

О.В. Карпенко