Провадження № 2/761/6422/2019
06 грудня 2019 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Рибака М.А.,
за участю секретаря Орел П.Ю.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, -
В липні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач) про стягнення коштів за договором позики.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.05.2019 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав в борг кошти в сумі 2300,00 доларів США та 270,00 Євро та зобов`язався їх повернути до 06.05.2019 року.
Разом із тим, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором та не повернув надані у борг кошти, зв`язку із позивачем уникає.
Посилаючись на викладене позивач просив суд стягнути з відповідача 2300,00 доларів США та три проценти річних від вказаної суми з 07.05.2019 року по день ухвалення судового рішення, а також 270,00 євро і три проценти річних від вказаної суми з 07.05.2019 року по день ухвалення судового рішення.
Ухвалою суду від 07.10..2019 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті на 13.11.2019 року.
В судовому засіданні 13.11.2019 року судом було відкладено розгляд справи на 06.12.2019 року у зв`язку із необхідністю належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання.
В судовому засіданні 06.12.2019 року позивач та його представник позов підтримали та просили суд про його задоволення.
В судове засідання 06.12.2019 року відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Відзиву або заперечень на позов не надавав.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 02 травня 2019року між сторонами було укладено договір позики, за якими позивач надав відповідачу позику у сумі 2300,00 доларів США та 270,00 Євро. Факт укладення договору позики між позивачем та відповідачем, отримання останнім від позивача вищезазначених сум, а також волевиявлення відповідача повернути отримані в борг грошові кошти не пізніше 06 травня 2019 року підтверджується відповідною розпискою, підписаною відповідачем.
Проте, у зазначений в розписці строк відповідач борг не повернув, доказів зворотного суду не надано.
Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має права вимагати його виконання у будь який час.
При цьому, відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України під час розгляду справи у справі № 6-79цс14, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов`язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і його виконання є національна валюта України - гривня.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики від 02.05.2019 року щодо повернення позивачеві суми позики, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення на його користь з відповідача суми заборгованості в 2300,00 доларів США та 270,00 Євро є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач просив суд стягнути три проценти річних з 07.05.2019 року по день ухвалення судового рішення.
Виходячи із документально підтвердженої суми в розмірі 2300,00 доларів США та 270,00 Євро та в межах заявлених позовних вимог, судом визнаються обґрунтованими вимоги позивача про стягнення 40,45 доларів США та 4,75 Євро трьох процентів річних, за розрахунком, здійсненим судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивач звільнений від сплату судового збору як інвалід 2 групи.
Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 2300.00 доларів США та 40,45 доларів США трьох процентів річних, 270 Євро та 4,75 Євро трьох процентів річних.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 .

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення суду складено: 11.12.2019 року.