Номер провадження: 22-ц/813/3212/19
Номер справи місцевого суду: 515/8/18
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобов`язати здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором без номеру від 28.11.2008 р. за період з 01.04.2015 р. по 30.09.2017 р.,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

04 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами в котрих зазначав, що 28 листопада 2008 року сторони уклали кредитний договір без номеру на суму 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з нього кредитної заборгованості у розмірі 85921 грн.79 коп. При цьому 01.04.2015 р. по 30.09. 2017 р. збільшив процентну ставку з 34,80% до 43,20% річних в односторонньому порядку.

Посилаючись на порушення принципу рівності сторін вважає підвищення процентної ставки неправомірним та просив зобов`язати відповідача здійснити відповідний перерахунок відсотків за вказаним кредитним договором за період з 01.04.2015 року по 30.09.2017 року з процентною ставкою 36,00%

У відзиві на позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» вважає, що позивач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті та відповідно до п.1.1.3.2.4. він має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. Обов`язок клієнта у разі незгоди зі змінами Правил або тарифів Банку звернутись до Банку для розірвання Договору і погасити заборгованість , що виникла перед Банком. ПриватБанк належним чином повідомив про підвищення відсоткової ставки. Проте позивач не звернувся до банку для розірвання договору, а тому їх дії є правомірними.

У запереченнях на відзив позивач посилається на те, що в Анкеті стоїть не його підпис та не його почерк. При цьому посилається на ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність відповідно до якої банкам забороняється в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобов`язано здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором без номеру від 28.11.2008 р. за період з 01.04.2015 р. по 30.09.2017 р. задовольнити.

Визнати підвищення процентної ставки в односторонньому порядку за період з 01.04.2015 р. по 30.09.2017 р. по кредитному договору без номеру від 28.11.2008 р. неправомірним .

Зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором без номеру від 28.11.2008 р. за період з 01.04.2015 р. по 30. 09.2017 р. за процентною ставкою 36,00 %.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 листопада 2018 року та ухвалити нове рішення,яким в повному обсязі відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, що має значення для вирішення спору,порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду сповіщені належним чином.

Відповідно до частини 5 ст.268 ЦПК України , датою ухвалення рішення,ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

У зв`язку з цим, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

З цих підстав, датою складання цього судового рішення є 30.08.2019 року

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі зазначав, що позивач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг»,»Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При цьому стверджує, що правомірність підвищення відсоткової ставки узгоджується з ст.1056-1 ЦК України та виходячи з умов договору.

Банк завчасно за 15 днів проінформував відповідача про зміну відсотків по кредиту шляхом направлення SVS повідомлення на номер позивача, однак ОСОБА_1 не виконав обов`язку та не пред`явив вимоги щодо незгоди з підвищенням процентної ставки та розірвання кредитного договору, а тому погодився зі змінами розміру процентної ставки, які відбулися у строки та спосіб, передбачений кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

Задовольняючи заявлені вимоги районний суд виходив з того, що SMS-повідомлення не є належним повідомлення позивача про зміну тарифного плану, не є належними доказами на підтвердження факту відправки цих повідомлень та фактів їх отримання позивачем.

Збільшивши розмір процентної ставки в односторонньому порядку без належного повідомлення про це позивача, Банк, тим самим, порушив процедуру, відповідно до умов кредитного договору та норм чинного законодавства

Судова колегія погоджується з таким судженням з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 28 листопада 2008 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір без номеру на суму 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з нього кредитної заборгованості у розмірі 85921 грн.79 коп.

При цьому, з 01.04.2015 р. по 30.09. 2017 р. збільшив процентну ставку з 34,80% до 43,20% річних.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець . Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника процентна ставка не зазначена.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача та повідомлення на телефон, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (жовтень 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до постанови від 03 липня 2019 року у справі за № 342/180/17 Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті банку не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 28.11. 2008 року шляхом підписання заяви-анкети.

Отже районний суд правильно дійшов висновку щодо відсутності підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З врахуванням зазначеного, судова колегія приходить до висновку, що вказані обставини правильно встановлені районним судом, а тому з підстав ст. ст.367,375 ЦПК України дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367,368,374,375 ,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 листопада 2018 року-без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра