Справа № 361/5290/19
Провадження № 2/361/2993/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 грудня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі Лопатинській С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,-

встановив:

Позивач просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,2722га, кадастровий номер :01:059:0003, та земельну ділянку площею 0,2500га, кадастровий номер :01:060:0019, які розташовані в с. Красилівка Броварського району Київської області, мотивуючи тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входять спірні земельні ділянки. Вона як єдиний спадкоємець за законом в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріальною конторою було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на дане майно, у зв`язку з неподанням документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане майно.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі.

Калинівська сільська рада, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи у судове засідання свого представника не направила, відзиву не подала, заяви про визнання позову не подала.

Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача ухвалив розглянути справу заочно, згідно ст.ст.223,280 ЦПК України.

З наданих доказів судом встановлено такі обставини:

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із листа Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 13.11.2019р. вбачається, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 у Броварській районній нотаріальній конторі не заведена, а заведена у приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Ткаченко Н.В.

Згідно відомостей із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.06.2018р. земельна ділянка площею 0,2722га, кадастровий номер :01:059:0003, місце розташування: Київська обл., Броварський район, с. АДРЕСА_1 ; цільове призначення: 1.2; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; вид використання: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби; інформація про власника/користувача: ОСОБА_2 ; дата державної реєстрації: 09.10.2015. Однак у даному Витягу з ДЗК у відомостях про вид права у графі «право власності/право користування», зазначено такий вид права: право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно відомостей із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.06.2018р. земельна ділянка площею 0,2500га, кадастровий номер :01:060:0019, місце розташування: Київська обл., Броварський район, с. Калинівка; цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; інформація про власника/користувача: ОСОБА_2 . Однак у даному Витягу з ДЗК у відомостях про вид права в графі «про право власності/право постійного користування» зазначено вид права: право постійного користування земельною ділянкою.

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до пункту 3.5. Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз?яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз?яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, наданими доказами позивач підтвердив , що є спадкоємцем першої черги і отримала право на спадкування майна, належного на праві власності померлому чоловіку. Дані права позивачки в межах даної справи не оспорюються.

Разом з тим, щодо заявлених позовних вимог про визнання за позивачем права власності на майно в порядку спадкування, то суд виходить з таких міркувань:

Для того, щоб спадкоємець набув право власності на майно, таке майно повинно бути на день смерті спадкодавця у його власності, тобто спадкодавцем при житті має бути набуте право власності на майно. З наданих доказів не встановлено, що спадкодавець при житті набув право власності а вказані дві земельні ділянки.

Із наданих суду витягів з Державного земельного кадастру вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:059:0003 та :01:060:0019 хоча і сформовані та їм визначено кадастрові номери, але в реєстрі зазначено вид права: право постійного користування земельною ділянкою.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що спадкодавець при житті вже отримав дані земельні ділянки у власність (набув їх у власність) і станом на день його смерті спадкодавець був власником цих земельних ділянок (а не користувачем), позивач суду не надав, а з наданих витягів з ДЗК встановлено інше.

Спадкування майна є переходом права власності від спадкодавця до спадкоємця, тобто права, яке мав спадкодавець. Закон не передбачає набуття спадкоємцем права власності в порядку спадкування на майно, яке не належало спадкодавцю на праві власності, в тому числі спадкоємець не набуває права власності на майно, яке належало спадкодавцю на праві користування. У такому випадку мова може йти про перехід до спадкоємця наявних у спадкодавця прав, виключно в тих межах, в яких їх мав спадкодавець. Для отримання особою права власності на майно, яке належало спадкодавцю на праві користування, законом визначено інший порядок.

При цьому суд враховує, що обов,язок по наданню доказів за законом покладається на позивача, і що суд встановлює обставини виключно на підставі поданих сторонами доказів і не збирає їх за власною ініціативою.

Суд також враховує, що за приписами ст.12,1 3 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, і не може виходити за їх межі., а інших позовних вимог позивач у цій справі не заявив.

Таким чином, в межах заявлених позовних вимог і виходячи з наданих суду доказів, суд робить висновок, що позивач не довів належності вказаного майна спадкодавцю на праві власності, і не довів наявності підстав для визнання за позивачем права власності на вказане майно (дві земельні ділянки) в порядку спадкування. Позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261 ЦК України, ст. 12,13, 81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,2722га, кадастровий номер :01:059:0003, та земельну ділянку площею 0,2500га, кадастровий номер :01:060:0019, в порядку спадкування після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява буде подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного рішення. у разі, якщо повне рішення не вручено у день проголошення або складення повного рішення, позивач має право на поновлення строку, якщо апеляційну скаргу буде ним подано протягом 30 днів з дня отримання повного рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду або згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК- через суд першої інстанції, який ухвалив рішення..

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення виготовлено 12.12.2019 р.

Суддя Т.В. Селезньова