Номер провадження по справі 2/387/13/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Цоток В.В.

при секретарі Придатченко О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору оренди землі недійсним, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 8,49 га, яка знаходиться на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Вказану земельну ділянку він успадкував після смерті батька- Лободи ОСОБА_3, який помер 26.03.2016 року. Зазначена земельна ділянка перебуває в користуванні ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі який було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстровано у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі 30.11.2012 року за №04849. Позивач вважає, що вказаний правочин має бути визнаний недійсним, оскільки в період з 2013 по 2016 рік орендна плата орендарем не сплачувалася. Крім того, на думку позивача, договір не відповідає вимогам ст. 15 Закону України "Про оренду землі" та постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220 "Про типову форму договору оренди землі". Зокрема, він не містить даних щодо : місця розташування та кадастрового номеру земельної ділянки; дати укладення вказаного правочину; розмірів та ставок натуральної норми орендної плати; ким та коли виданий паспорт орендодавцеві, паспортні дані та ідентифікаційний код орендатора. Крім того, акт прийому-передачі земельної ділянки не містить відомостей щодо : дати його складання; місця розташування та кадастрового номеру земельної ділянки; договору на підставі якого складався даний акт. Також, в пункті 4.4 договору допущено перекручування, а саме, зазначено, що "розрахунки проводить орендар з орендарем".

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та обґрунтував їх обставинами, викладеними в позовній заяві.

Сторона відповідача в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення. Надала заяву про розгляд справи за їх відсутності. У поданому відзиві, зазначили, що повністю не визнають заявлених вимог та вважають, що перераховані позивачем недоліки в оспорюваному договорі оренди землі не є істотними та не можуть слугувати підставою для визнання правочину недійсним. Також, зазначили, що орендар, на виконання умов договору, здійснив разову виплату орендодавцеві орендної плати за весь період, на який було укладено договір.

Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши заяви по суті спору та письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини .

На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №015336 від 08.02.2001 року, виданого Піщанобрідською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 набув права приватної власності на земельну ділянку ( пай ) площею 8,49 га, розташовану на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.5-6).

ОСОБА_4 (орендодавець) уклав з ПП ОСОБА_5М (орендар ) договір оренди земельної ділянки (договір), який зареєстровано у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.11.2012 року № 04849. Згідно п.п. 1-3.1, договору, орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку , яка належить орендодавцю на підставі державного акту на право на землю серії ІV-КР № 015336 для ведення товарного виробництва площею 8,49 га . Договір вважається укладеним з дня його підписання сторонами, набирає чинності з дня державної реєстрації і діє до 31.12.2062 року. Згідно п.3.5 перехід права власності на земельну ділянку чи її частину до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, договір оренди землі зберігає чинність для нового власника. Відповідно до п.п. 4.1-4.4 договору за оренду земельної ділянки відповідач взяв на себе зобов'язання вносити орендну плату в розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки в грошовому еквіваленті, що становить 5638 гривень. Орендна плата вноситься щорічно до 25 грудня. Пунктом 4.11 договору передбачено порядок та умови перегляду орендної плати. Згідно п. 12.5 договору його дія припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором. Пунктом 13 договору передбачено відповідальність орендаря за несвоєчасну виплату орендної плати. Згідно п.14.3 договору його невід'ємними додатками є : план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень ( обтяжень ) земельної ділянки; акт визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди (а.с.7-11).

З акту прийому-передачі земельної ділянки, який є невід'ємним додатком до договору, встановлено, що ОСОБА_4 передав відповідачеві належну йому земельну ділянку в користування (а.с.12).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №220123 від 29.03.2016 року, виданого виконавчим комітетом Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що ОСОБА_4, помер 26 березня 2016 року у селі Піщаний Брід Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2018 року, виданого приватним нотаріусом Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1314, встановлено, що належну ОСОБА_4 земельну ділянку площею 8,4906 га, розташовану на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області , кадастровий номер :02:000:1111, успадкував його син - ОСОБА_1 (а.с. 17).

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами ЗК України, Законом України «Про оренду землі», нормами Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 93 ЗК України відносини повязані з орендою землі регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В ст. 14 ЗУ «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Згідно з вимогами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 215 ЦК України визначено, що нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом, тобто коли є правова норма, яка безпосередньо визначає недійсність договору без дотримання її вимог, а оспорюваним є той правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але який у разі, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути судом визнаний недійсним.

Згідно ч. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Виходячи з положень ст. 638 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-643 цс від 13 червня 2016 року, яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судом при винесенні рішення.

Відповідно до положень ст. 17 ЗУ «Про оренду землі», об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

В постанові Верховного Суду України від 09.12.2015 року у справі № 6-849цс15 зазначено, з урахуванням частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, частини першої статті 15 Цивільного кодексу України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Отже, у справі про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності в ньому істотної умови, передбаченої пунктом першим частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі", - об'єкта оренди суд повинен установити: чи дійсно порушуються права орендодавця у зв'язку з відсутністю в договорі таких умов, передбачених статтею 15 указаного Закону, визначити істотність цих умов, а також з'ясувати, у чому саме полягає порушення його законних прав.

Як вбачаються із змісту договору оренди земельної ділянки, на момент його укладення, правовстановлюючим документом, що підтверджував право власності орендодавця на земельну ділянку був державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КР № 015336, який містить відомості щодо розміру, місця розташування предмета оренди, план зовнішніх меж та не містить відомостей щодо кадастрового номеру вказаної земельної ділянки.

З довідки в.о. начальника відділу у Добровеличківському районі Головного управління Держгеокадасту у Кіровоградській області № 4/110-19 від 17.01.2019 року, встановлено, що на момент реєстрації договору оренди землі 30.11.2012 року, відповідно до діючого на той період Закону України "Про оренду землі" зазначення у договорі оренди землі кадастрового номеру не було істотною умовою договору оренди землі.

Із пояснення позивача вбачається, що спірний договір оренди земельної ділянки стосується саме цієї земельної ділянки, яка перебуває у його власності.

Таким чином, не зазначення кадастрового номера земельної ділянки в договорі оренди земельної ділянки являється несуттєвим і таким, що не звужує прав орендодавця, тому не може бути правовою підставою для прийняття рішення про недійсність зазначеного вище правочину.

Складання актів про передачу та приймання земельної ділянки засвідчує фактичну передачу земельних ділянок в оренду 30.11.2012 року, а належна державна реєстрація договору оренди закріплює відносини між сторонами щодо оренди землі.

Відповідно до ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не оспорюються належність підпису його батька ОСОБА_4 вчиненого у договорі оренди земельної ділянки, що зареєстрований 30.11.2012 року, тому суд, із врахуванням усіх обставин досліджених судом, вважає, що волевиявлення ОСОБА_4, як учасника правочину, було вільним і відповідало його внутрішній волі.

Із змісту оспорюваного правочину, вбачається, що він містить такі істотні умови, як : строк дії договору; орендна плата із зазначенням її розміру, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату ( п.п.3.1,4.1-4.2, 4.9-4.11,13.3).

Інші, зазначені позивачем недоліки в договорі та додатках до нього, не є істотними умовами договору, а тому не можуть бути підставою для визнання правочину недійсним.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з підстав невідповідності оспорюваного договору вимогам Закону України "Про оренду землі" та ПКМУ від 03.03.2004 року № 220, оскільки відповідач користується належною позивачеві земельною ділянкою правомірно.

Окремою підставою для визнання оспорюваного договору недійсним зазначену ту обставину, що орендар систематично не виконує свого обов'язку щодо виплати орендної плати.

Однак, вказана обставина, відповідно до п. "д" ч.1 ст. 141 ЗК України та п.12.4 договору оренди земельної ділянки може бути підставою для припинення вказаного правочину, шляхом його розірвання.

Отже, позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права.

З огляду на вказане, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити .

На підставі ст.ст. 14-22 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998 року №161-ХІV, із змінами та доповненнями, п. "д" ч.1 ст. 141 ЗК України, ст.ст.203,215,626,627, 651 ЦК України, керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити повністю .

Відмовити ОСОБА_1 у визнанні недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_5М, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.11.2012 року № 04849.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 ,житель ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений судом до 17 години 04.02.2019 року.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6.