Справа № 712/4685/19
Провадження № 2/712/1550/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживають її чоловік ОСОБА_3 (інвалід 2 групи, лежачий хворий, 1938 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та її син ОСОБА_2 . Позивачка на даний час пенсіонерка, ніде не працює, має ряд хронічних захворювань і потребує матеріальної допомоги, оскільки змушена регулярно звертатися до лікаря за медичною допомогою та проходити відповідне лікування, а відповідно, й нести матеріальні трати. В той же час, вона ніде не працює, не отримує жодних соціальних виплат, живе за рахунок пенсії, яка станом на лютий 2019 року складає 1920,54 грн. Позивачка неодноразово зверталася до сина ОСОБА_2 за матеріальною допомогою, проте, він відмовляється матеріально їй допомагати. В зв`язку з тим, що син не хоче допомагати матеріально матері, вона змушена звернутися з зазначеною заявою до суду. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання непрацездатних батьків в розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з дня подачі позову до суду довічно.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач 18.07.2019 звернувся до суду із відзивом на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, посилаючись на той факт, що ОСОБА_1 є дійсно його матір`ю, з 2000 року вона одружена з ОСОБА_3 , який проживає разом з нею в квартирі АДРЕСА_2 . Вони пов`язані спільним побутом, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет. Позивачка отримує пенсію в розмірі 1920 грн., її чоловік отримує пенсію в розмірі приблизно 2600 грн., тож, сукупний дохід їх сім`ї складає приблизно 4520 грн. на місяць. З матір`ю в них склались дуже напружені відносини, вона будь-яким способом намагається виселити його з квартири АДРЕСА_2 . Вона постійно свариться з ним, ображає і принижує його. Мати має дуже складний характер, схильний до агресії, вона неодноразово ображала сусідів по будинку. В неї напружені відносини з сусідами, багато з ким вона не спілкується взагалі, а з іншими постійно свариться. Крім того, позивачка зловживає спиртними напоями, сусіди неодноразово бачили її в стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що його вік не дозволяє мати право на отримання пенсії, а у зв`язку із психічним захворюванням він не може працевлаштуватись, тож, не отримує ніяких доходів та жодних видів соціальної допомоги. Має лише дохід від збирання макулатури та склотари. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволити. Суду пояснила, що вона регулярно звертається за медичною допомогою, у неї встановлений діагноз-хронічна ішемічна хвороба серця, атеросклероз, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба II СНІІА, гіпертонічна хвороба II СН II а, гіпертонічна хвороба II СН II а. Пояснила, що у неї є наявні всі умови для отримання матеріальної допомоги від сина. Так, вона досягла пенсійного віку і потребує матеріальної допомоги в зв`язку з маленьким розміром пенсії та потребою лікуватися через поганий стан здоров`я. Таким чином, вона має всі підстави для отримання правової допомоги від сина, а син має надавати їй матеріальну допомогу.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснивши суду, що у зв`язку із відсутністю доходів та проблемами зі здоров`ям, він не має змоги надавати кошти на утримання матері. Враховуючи, що позивачка отримує пенсію за віком і перебуває на утриманні свого чоловіка, вона має дохід вищий за його. Крім того, у позивачки є донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його рідна сестра, яка теж має надавати матері фінансову допомогу, проте позивачка не зверталась до неї з такою вимогою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та недоведеними, а тому позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є сином позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 , видане повторно. Позивачка батьківських прав щодо відповідача позбавлена не була.

На теперішній час позивачка є пенсіонером по віку, отримує пенсію, розмір якої становить за березень-грудень 2018 року 1740,54 грн., за січень-лютий 2019 року 1920,54 грн., згідно з довідкою № 196 від 12.03.2019 Управління ПФУ Головного управління ПФУ в Черкаській області.

Відповідно до вимог частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

За положенням частини першої статті 202 СК України право на утримання (аліменти) мають батьки, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

За визначенням, наведеним у частині третій статті 75 СК України, непрацездатною вважається та особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено у частині четвертій статті 75 СК України.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання у дочки, сина на утримання батьків можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: мати, батько не були позбавлені батьківських прав та не ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків; непрацездатність матері, батька; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка, крім іншого, не забезпечена прожитковим мінімумом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету.

Потреба матеріальної допомоги (нужденність) полягає в тому, що батьки не мають можливості забезпечити своє гідне існування у зв`язку з відсутністю пенсій (допомоги) чи їх низького розміру, а також у зв`язку із відсутністю у них інших джерел існування.

Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

Згідно з діючим законодавством, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що розмір отримуваної нею пенсії є значно нижчим за розмір її щомісячних витрат. ЇЇ посилання на незадовільний стан здоров`я не підтверджують обставин її щомісячних витрат на лікування, які перевищують її дохід у вигляді пенсії. Більш того, позивачка проживає з чоловіком, який також отримує пенсію, тож, сукупний дохід їх сім`ї складає приблизно 4520 грн. на місяць, що є значно вищою сумою за прожитковий мінімум.

Крім того, судом також враховується можливість отримання позивачкою матеріальної допомоги від іншої дитини.

При вирішенні спору по суті, суд враховує також те, що позивачка та її чоловік отримували соціальну допомогу на загальну суму 600 грн. та у вигляді продуктів харчування, про що позивачка не заперечувалив ході судового розгляду справи.

Виходячи зі змісту статті 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мінімальний розмір пенсії забезпечує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому ОСОБА_1 не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України та, відповідно, частини першої статті 202 СК України, що свідчить про безпідставність та недоведеність її позовних вимог.

Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Факт непрацездатності матері не є безумовною підставою для виникнення у відповідача обов`язку надання матеріальної допомоги, оскільки позивач повинен довести необхідність отримання такої допомоги.

Як неодноразово у своїх ухвалах вказував Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ, необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Що стосується матеріального стану відповідача судом встановлено, що він є непрацездатним, не отримує ніяких видів соціальної допомоги. Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для утримання ним своїх батьків.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вичерпний перелік підстав, які звільняють від доказування, визначений ст.82 ЦПК України до їх переліку не належать доводи, викладені позивачкою в позові.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою не доведені обставини, які викладені в її позовній заяві.

Відповідно до вимог частини другої статті 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 13 квітня 2016 року (справа № 6-3066цс15).

Керуючись ст.ст.2-13, 76-83, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.202 СК України, суд

ВИ Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 06.09.2019.

Головуючий І.О.Мельник