Ухвала

10 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 607/12628/16-ц

провадження № 61-16589ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Кулешір Світланою Орестівною, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 березня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 липня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання кредитного договору удаваним правочином та викладення умови договору у новій редакції,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кулешір С. О. подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 березня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 липня 2019 року у вказаній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина 2 статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Встановлено, що постанова Тернопільського апеляційного суду прийнята 23 липня 2019 року. Повний текст постанови складено 29 липня 2019 року.

Касаційна скарга представником ОСОБА_1 - адвокатом Кулешір С. О. подана через поштове відділення та згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 02 вересня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У прохальній частині касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду 23 липня 2019 року, яке обґрунтовано тим, що копію оскаржуваної постанови отримано заявником 01 серпня 2019 року.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Жодних доказів на підтвердження отримання копії повного тексту постанови Тернопільського апеляційного суду від 23 липня 2019 року саме 01 серпня 2019 року заявником суду не надано.

За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску скаржником строку на касаційне оскарження з наведених ним підстав.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Несвоєчасне отримання копії судового рішення не змінює визначений законом строк і порядок касаційного оскарження, а може бути лише підставою для його поновлення у разі подання відповідної заяви з наданням доказів.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху та роз`яснити заявнику про необхідність надання доказів отримання повного тексту рішення суду апеляційної інстанції 01 серпня 2019 року або навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів.

Такими доказами можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо.

Крім того, в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Натомість, в касаційній скарзі заявник посилається на те, що є звільнений від сплати судового збору на підставі положень статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Необхідно зазначити, що права споживачів можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права, а тому споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу, зокрема при апеляційному та касаційному перегляді судових рішень.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору.

У спеціальномузаконі, якийзвільняє споживачів від сплати судового збору за подання позову,зазначено, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Приприйнятті Закону України «Про судовий збір»законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів»при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження №14-57цс18).

Таким чином, споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів.

Однак, позов АТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не стосується захисту прав споживача, а навпаки пов`язаний з допущеними споживачемпорушеннями умов договору.

Отже, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення, ухвалені за наслідками розгляду первісного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Споживач зобов`язаний оплатити скаргу судовим збором в установлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1 378 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) за подання до судукасаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 10 325,49грн (344 183 грн*1,5%*200%) та надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

В порушення вказаної норми, заявником у касаційній скарзі не зазначено повне найменування усіх учасників справи, зокрема, позивача за первісним позовом у справі - Акціонерне товариство «ОТП Банк».

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Кулешір Світланою Орестівною, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 березня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 липня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі визнання неповажними наведених підстав для поновлення строку касаційного оскарження, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо сплати судового збору та зазначення повного найменування позивача за первісним позовом, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко