Номер провадження: 22-ц/813/5047/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в частині застосування зустрічного забезпечення,

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 68 571,52 грн. та моральної шкоди на суму 10 000 грн., завданих внаслідок залиття квартири.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.12.2018 року відкрито провадження у справі. Також ухвалою суду від 07.12.2018 року вживалися заходи забезпечення позову ОСОБА_1 із встановленням зустрічного забезпечення, які ухвалою суду від 21.01.2019 року скасовані через невиконання ОСОБА_1 вимог зустрічного забезпечення.

20.02.2019 року позивач подав до суду заяву про забезпечення його позову шляхом накладення арешту на 451/2000 часток квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви позивач вказував на те, що необхідність забезпечення позову викликана тим, що відповідач може уникнути відповідальності у разі відчуження належного йому майна, зокрема вказаної частки квартири, а його намагання відчужити належне йому майно, зокрема, підтверджуються тим, що договори оренди з орендарями вказаної квартири відповідачем розірвані.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено.

Накладено арешт на 451/2000 часток квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Застосовано зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Визначено позивачеві розмір зустрічного забезпечення у сумі 78 571 грн. та зобов`язано позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та зобов`язано позивача у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2019 року, в частині застосування зустрічного забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Проте, колегія суддів зазначає, що до суду апеляційної інстанції в зазначений день і час: 13.12.2019 року, на 15.00 год. учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у тому числі через своїх представників: адвоката Косова О.В., та адвоката Сімоненка Р.О., а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за 10 днів до судового засідання, як то передбачено ч.11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 94-109).

З цих підстав, та з врахуванням строків розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність слухання справи у відсутність її учасників, неявка яких до суду визнана судом неповажною, на підставі наявних у справі доказів.

При цьому, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна (далі - Конвенція), стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Колегія суддів також виходить із того, що у своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці ЄСПЛ, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінки компетентних органів влади.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» та у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2019 року, справа № 922/4244/17 зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин в їх сукупності дає підстави стверджувати про неналежне здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, за винятком представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», Генеральний директор якого надав суду апеляційної інстанції письмові пояснення, в яких окрім іншого просив справу розглянути за відсутності представника вказаного ТОВ (а.с.129-130).

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.ст. 268, 382 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 16.12.2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Він має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути у результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Згідно із ч. 5 ст. 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

У відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Постановляючи ухвалу в частині зустрічного забезпечення, суд першої інстанції виходив з предмету позовних вимог, врахував необхідність співмірності зустрічного забезпечення із заходами забезпечення позову та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову, відтак прийшов до вірного висновку про необхідність вжиття зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду суму в розмірі 78 571 грн., яку вірно розраховував, виходячи з ціни позову.

При цьому, апеляційний суд враховує, що позивач не надав відомості щодо свого майнового стану, а тому, з метою забезпечення інтересів усіх учасників спору, враховуючи, що позивачем також можуть вчинятись дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра