Справа № 522/1519/19
Провадження № 2/522/4489/18
У Х В А Л А

31 січня 2019 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛДІНГ ГРУПП», товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСЖИТЛОБУД» про визнання угоди недійсною,

встановив:

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суд у з позовом до товариство з обмеженою відповідальністю «БІЛДІНГ ГРУПП», товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСЖИТЛОБУД» про визнання угоди недійсною. Зазначає, що позов подається в порядку ч.1 ст.30 ЦПК України.

Позивачка просить, додаткову угоду від 17 травня 2010 року про розірвання договору про переведення боргу від 10.092009 року за договором № 61/Щ-11-21 про інвестування в пайову участь у будівництво житлового будинку від 10.12.2005 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія ОДЕСЖИТЛОБУД» і Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЛДАНГ ГРУПП», визнати недійсною.

Одночасно, позивачка звернулась до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, зокрема судового збору в розмірі 768,40 гривень. Зазначає, що на даний час вона не працює. Підприємницьку діяльність в якості фізичної особи- підприємця припинила 31.01.2017 року. Доходи від підприємницької діяльності протягом 2018 року не отримувала. Протягом 2018 року також не працювала. На обліку в пенсійному фонді не перебуває, пенсію не отримує. Ії дохід за 2018 рік склав 0 гривень. Судовий збір за розгляд позовної заяви для неї є непідємним. Всі свої заощадження передала відповідачам.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана заява належить до обєктів справляння судового збору відповідно до ч.1 ст.3 Закон України «Про судовий збір», а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до субєктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закон України Про судовий збір встановлені пільги щодо його сплати.

Відповідно до статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов"язок щодо звільнення від сплати судового збору.

З наведеного слідує, що позивачка не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити від сплати судового збору є майновий стан сторони. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору ні Закон України «Про судовий збір», ні ЦПК України не передбачають.

Водночас, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Наданий суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань про припинення 31.01.2017 року підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та довідка Центрального обєднаного УПФУ в м.Одесі № 5995 від 26.06.2018 року про те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні і не отримує пенсію, не можуть вважитись доказом важкого матеріального стану позивачки та неможливості сплати нею судового збору у сумі 768,40 грн.

Крім цього, в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суду не надані та не зазначені належні та допустимі докази важкого матеріального стану позивачки, та докази, що вона не працевлаштована та не отримує дохід.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обовязок щодо звільнення від сплати судового збору.

В п. 44 рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 р. у справі "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини" зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя R(81)7 Комітету міністрів Ради Європи від 14 травня 1981 року не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

В звязку з чим, відсутні підстави, встановлені ст. 136 ЦПК України, для звільнення сплати судового збору в розмірі 768,40 гривень, тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Отже, під час вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам викладеним у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, позовна заява не містить підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, позивачка повина надати суду підтвердження про те, що нею не подано іншого позову з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, дана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Зокрема:

-відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

-в порушення додані до позовної заяви документи подано без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України, зокрема, копії доданих документів не відповідають вимогам ч.2, ч.4 ст.95 ЦПК України;

-не зазначені відомості про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позовної заяви;

-відсутній документ, який підтверджує оплату судового збору за вимоги майнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір за звернення до суду фізичної особи з позовною заявою немайнового характеру становить 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, у звязку з тим, що позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у звільнені від сплати судового збору за звернення до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛДІНГ ГРУПП», товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСЖИТЛОБУД» про визнання угоди недійсною.

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛДІНГ ГРУПП», товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСЖИТЛОБУД» про визнання угоди недійсною залишити без руху.

Надати позивачці строк на усунення недоліків в позовній заяві, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Л.М. Чернявська

"31" січня 2019 р.