ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

30 січня 2019 року

м. Харків

справа № 639/2424/18

провадження № 22-ц/818/726/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Бурлака І.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова, постановлене 30 травня 2018 року, у складі судді Єрмоленко В.Б. в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що відповідач ухиляється від покладених на нього обов'язків щодо утримання дитини та забезпечення її усім необхідним для нормального життя та розвитку, добровільно виділяти кошти відмовляється, хоча має реальну можливість сплачувати аліменти.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова, постановлене 30 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1500 грн., що є не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції справу розглянув за його відсутності та не повідомив його про дату та час слухання справи. Звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції при постановленні рішення не врахував, що на даний час він не має можливості працювати з причин погіршення стану здоров'я. Зазначає, що відповідно до виписки із медичної картки, знаходився на стаціонарному лікуванні з 19.06.2018 року-03.07.2018 року, де встановлено діагноз Б. Бехтерева, акт 1 з ураженням хребта ст. ІІ двухсторонній сакраєліт, вказує, що даний діагноз є підставою для оформлення групи інвалідності. Крім того вказує, що переміщуватися без сторонньої допомоги не має можливості, проживає разом зі своєю матір'ю-пенсіонеркою за віком. Також вказує на те, що за період з травня по цей час, відповідно до постанови ДФС добровільно сплатив 5580 грн.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК).

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства - суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.09.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю та знаходиться повністю на її утриманні.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року , держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частини 1 статті 184 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції надані докази того, що він має діагноз Б. Бехтерева, акт 1 з ураженням хребта ст. ІІ двухсторонній сакраєліт, що підтверджено випискою з медичної карти, крім того, має на утриманні мати, яка є пенсіонеркою за віком, проте не заперечує свого обов'язку утримувати дитину, разом з тим визнає позов про стягнення аліментів у розмірі 1500 грн.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; до від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Суд апеляційної інстанції враховує обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням наведеного, враховуючи всі обставини, визначені ст. 182 СК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 14 травня 2018 року та до повноліття дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 травня 2018 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 14 травня 2018 року та до повноліття дитини.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

І.В. Бурлака