Справа № 211/536/18
Провадження № 2/211/148/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 грудня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за відсутності:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Касьян М.С.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи АТ «УОСК»

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Касьян М.С. звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказавши, що 06.02.2015 року стялася ДТП за участю його автомобіля «Тойота «RAV4»» державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля відповідача «КІА «ПІКАНТО»» державний номерний знак НОМЕР_2 , в наслідок чого давні автомобілі отримали механічні пошкодження. Зокрема його автомобіль отримав пошкодження задньої правої частини (крило. накладка, диск ).

Винною у ДТП є відповідач, яка керувала автомобілем у момент зіткнення та нею було допущено порушення п. 2.3, п. 10.1 ДДР України. Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

В ході розгляду справи відповідач подала до суду відзив на позов та пояснення, де просила у задоволенні позову відмовити з підстав пропуску позовної давності та вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Представник позивача адвокат Касьян М.С. надав пояснення з приводу пропуску строку позовної давності та вказав, що ДТП сталося 06.02.2015 року, та початок перебігу строку позовної давності щодо стягнення коштів в наслідок ДТП від 06.02.2015 року з урахуванням положення ст. 253 ЦК України слід відраховувати з 07.02.2015 року а датою закінчення трирічного строку позовної давності є 06.02.2018 року. Позовна заява була подана через установу зв`язку 06.02.2018 року, тобто у межах строку позовної давності.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Касьян М.С. до суду не з`явилися, представник ОСОБА_4 надав заяву, з врахуванням часткового погашення АТ «УОСК» шкоди у розмірі 38 500,00 грн., просить стягнути з відповідача 11 713,00 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідку ДТП. Просить розглядати справу за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 до суду не з`явилися, про слухання справи повідомлялася відповідно до ст. 128 ЦПК України. Також у справі є клопотання представника ОСОБА_3 про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи АТ «УОСК» до суду не з`явився, про слухання справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов з урахуванням його уточнення підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 06.02.2015 р. о 14-10 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «KIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на території шино монтажу по вул. Л.Бородича, 7 м. Кривого Рогу рухаючись заднім ходом не переконалась втому, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем марки Тойота Рав 4 НОМЕР_3 0019 НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5

25.02.2015 року постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу, яка набрала законної сили 06.03.2015 року, встановлено вину ОСОБА_2 в скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із застосуванням відносно неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому суд вважає, що не підлягає доказуванню той факт, що 06 лютого 2015 року ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які б особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини (ч. 2ст. 1166 ЦК України).

В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до п. 11 вищевказаної Постанови, зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи.

З моменту, коли сталося ДТП у позивача виникло право вимоги до безпосереднього заподіювача шкоди.

Аналогічні правові позиції висловлені колегіями суддів Верховного Суду України у постановах від 11.11.2015 року по справі №6-309цс15 та від 14.09.2016 року по справі №6-725цс16, відповідно до яких зазначено, що право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди виникає з моменту, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано шкоди.

На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З наведеного слідує, що обов`язок доказування згідно з вищеперерахованими нормами законодавства визначений таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням (бездіяльністю) заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивач ОСОБА_1 є належним володільцем автомобіля марки «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7).

Цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу «KIA ПІКАНТО», реєстраційний номер НОМЕР_2 власником якого є відповідач ОСОБА_2 , на час ДТП була застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4161562 від 14.10.2014 р. у АТ «УОСК» (а.с. 31).

Згідно ст. 102 ч.2, ч.3 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує спеціальних знань.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Під час розгляду даної цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі в частині подання ними доказів та заявлення клопотань.

Згідно звіту про оцінку майна № 031/МУ-16 від 11.11.2016 року, сума матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату ДТП 06.02.2015 року становить 50213,49 грн. При дослідженні було встановлено ринкову вартість, яка становить 740071,20 грн., вартість відновлювального ремонту яка становить 27195,49 грн., (вартість ремонтних робіт 2717,00 грн., вартість фарбування - 3837,98 грн., вартість запчастин - 20640,51 грн.), та вартість величини втрати товарного вигляду автомобіля від ремонтних робіт яка становить 23018,00 грн.(а.с. 37-54).

Огляд та ідентифікація транспортного засобу «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 проводився суб`єктом оціночної діяльності 03.03.2015 року та були встановлені пошкодження: боковина права задня частина; накладка арки заднього правого колеса; облицівка заднього бамперу; диск колісний задній правий; арка заднього правого колеса наружна частина; ричаг заднього правого колеса верхній; ричаг заднього правого колеса нижній.

Згідно довідки інспектора СОМ ДТП (а.с. 33) 06.02.2015 року о 14-10 год., внаслідок ДТП транспортний засіб TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження: заднє праве крило; накладка арки заднього правого крила; диск заднього правого колеса.

Вказаний звіт є документом, що містить відомості про обставини, що мають значення для справи, тобто письмовим доказом, його дані сторонами не оскаржені та не спростовані.

На відшкодування майнової шкоди, страховою компанією позивачу було виплачено 38500,00 гривень.

Згідно вимог ст. 1194 ЦК України: особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Згідно п.32.7 ст. 37 Закону 1961-IV, страховик не відшкодовує шкоду пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Невідшкодованою залишилась різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 11713,00 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, суд дійшов наступних висновків.

Так вже було встановлено судом, подія ДТП мала місце не 05.02.2015 року як зазначає у відзиві відповідач, а 06.02.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Початок перебігу строку позовної давності щодо стягнення коштів внаслідок ДТП від 06.02.2015 року слід відраховувати з 07.02.2015 року, а датою закінчення трирічного строку позовної давності є 06.02.2018 року.

Частиною другою ст. 255 ЦК України передбачено, що письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Відповідно до даних поштового відправлення (а.с.8) позовна заява була подана через установу зв`язку 06.02.2018 року у межах строку позовної давності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому,так і кожному доказу (групі однотипних доказів)який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Враховуючи те, що обставини, на які посилалась сторона позивача у позовній заяві знайшли своє підтвердження, а стороною відповідача не надано жодних доказів на підтвердження підстав своїх заперечень, суд приходить до переконання про можливість задоволення позовних вимог у розмірі 11713,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.22,1166 ЦК України, ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 11713 (одинадцять тисяч сімсот тринадцять ) грн. 00 коп., та судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім ) грн. 40 коп., а всього 12481 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят одна ) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 10.12.2019 року.