Провадження№2/235/1965/19
Справа №235/5869/19
Р І Ш Е Н Н Я
12 вересня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
в складі : головуючого - судді Величко О.В.
при секретарі - Григор`євої С.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 23.10.1999 року вони уклали шлюб з відповідачем по справі. Від спільного життя мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В 2010 році вони розірвали шлюб, а 14.09.2013 року повторно уклали шлюб, але сімейні стосунки не склалися, в них несумісність характерів, різні погляди на життя, що поступово привело до повного руйнування сімейних зв`язків, спільне господарство не ведеться. Вважає примирення неможливим, спору про розподіл майна та місце проживання дітей немає. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та ОСОБА_2 .
В підготовче судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення просить не надавати, та розглядати справу без її участі (а.с.17).
В підготовче судове засідання відповідач надав заяву, де визнає позов та просить розглядати справу без його участі (а.с.16).
Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що з 14.09.2013 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис №414 (а.с.4).
Від спільного життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.12).
Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться.
Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не було порозуміння, наявність постійних сварок у зв`язку з несумісністю характерів, відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач з цим згодний, примирення не бажає.
Примирення позивача з відповідачем неможливе. Спору про розподіл майна та про місце проживання дитини між сторонами немає.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов в частині, визнаній відповідачем, підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому суд вважає необхідним повернути позивачу ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого нею судового збору.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 141,200,258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_2 , що мешкає: АДРЕСА_1 ,зареєстрований 14.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис №414.
Після реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки - ОСОБА_5 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: