Провадження №2/522/7866/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.

при секретарі судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Імексбанк» у м. Одесі про стягнення інфляційних збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28 жовтня 2019 року звернувся до суду з позовними до АТ «Імексбанк» у м. Одесі, згідно з яким просив стягнути з банку на його користь інфляційні збитки за весь період користування його депозитним вкладом у розмірі 6 508,58 грн..

Мотивуючи свої вимоги тим, що 19.09.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір № про приєднання до публічного Договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року Вклад «Постійний клієнт», вид вкладу «ПосКл6м25%», відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 7000 грн. зі сплатою 25% річних на строк до 23.03.2015 року. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 03.06.2015р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Кошти за депозитним вкладом банк перерахував йому лише 10 червня 2015 року. Позивач вважає, що такими діями відповідач допустив знецінення його коштів. Вказував, що за період із 01 серпня 2014 року по 30 червня 2015 року індекс інфляції за користування його вкладом склав 3 330, 90 грн., тобто на думку позивача ті, доходи, які він міг би отримати якби не було порушено його право на своєчасне повернення банком вкладу. Вказував, що оскільки збитки йому не повернуто, то вважає, що дана сума також підлягає індексації за період із 01.07.2015 року по 30.09.2019 року та згідно його розрахунку складає 6 508, 58 грн..

Ухвалою суду від 31.10.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 02.12.2019 року.

У судове засідання 02.12.2109 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від позивача до суду надійшла заява, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача до суду 27.11.2109 року надав відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнають та просив відмовити.

Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 09.12.2019 року.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї докази, приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.09.2014 року між ОСОБА_1 та АТ «Імексбанк» був укладений Договір № про приєднання до публічного Договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року Вклад «Постійний клієнт», вид вкладу «ПосКл6м25%», відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав, а Банк прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 7000 грн. зі сплатою 25% річних на строк до 23.03.2015 року.

Заочним рішенням Приморського районного м. Одеси від 03.06.2015 року позов ОСОБА_1 до АТ Імексбанк» про стягнення банківського вкладу задоволено частково та стягнуто на користь ОСОБА_1 7000 гривень, відсотки у розмірі 345,19 грн., судові витрати у розмірі 35 гривень, моральну шкоду у розмірі 1000 грн. та вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.03.2016 року рішення Приморського районного м. Одеси від 03.06.2015 року в частині стягнення моральної шкоди скасовано, в іншій частині залишено без змін.

На підставі зазначених рішень, Приморським районним судом м. Одеси 06.08.2015 року було видано виконавчий лист.

Рішеннями Виконавчої дирекції Фонду №16 від 26.01.2015р. та №84 від 23.04.2015р. з 27 січня 2015 року по 26 травня 2015 року в АТ „ІМЕКСБАНК" запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 27.05.2015р. рішенням Виконавчої дирекції Фонду №105 від 27.05.2015р. розпочато ліквідацію АТ „ІМЕКСБАНК".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №261 від 29.01.2018р. строки здійснення процедури ліквідації АТ „ІМЕКСБАНК" продовжено на два роки по 26.05.2020р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 №1697 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» з 05.09.2016 р. призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «ІМЕКСБАНК» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Матвієнко Андрію Анатолійовичу.

Відповідно до ч. 1ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Відповідно до положень п.16 ст. 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

У зв`язку з цим, у спорах, пов`язаних з виконанням банком (в якому введена тимчасова адміністрація) своїх зобов`язань перед кредиторами слід керуватися нормами спеціального закону - Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", які є спеціальними і пріоритетними відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до п.п.1,2 ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації та процедури ліквідації задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (за винятком гарантованих сум, порядок відшкодування яких встановлений зазначеним законом), примусове стягнення коштів та майна банку не здійснюється.

Фонд, у відповідності до положень ст. 26 Закону, гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути більшою ніж 200000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч.ч.2, 3, 5ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи з сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною 2ст. 28 Закону встановлено, що Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти.

Судом встановлено, що 10.06.2015 р. ОСОБА_1 отримав суму вкладу та відсотки по вкладу станом на день введення процедури тимчасова адміністрація в АТ "ІМЕКСБАНК", а саме 7117,31 грн..

Відповідно до ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції, що діяла станом на день введення процедури тимчасова адміністрація, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до п.1.15 р.3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку під час дії тимчасової адміністрації та процедури ліквідації не здійснюються:

1.задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку у будь-який інший спосіб, не передбачений цим законом;

2.примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

3.нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань перед кредиторами та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку;

4.зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднання боржника і кредитора в одній особі;

5.нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Виходячи з викладеного вище, враховуючи те, що ОСОБА_1 через банк-агент отримав 7117,31 грн., суд вбачає, що банк виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_1 у повному обсязі в межах обов`язків, наданих банку, що знаходиться в процедурі ліквідації Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, у зв`язку з прийняттям рішення про введення в АТ „ІМЕКСБАНК" тимчасової адміністрації та прийняття рішення про ліквідацію банку вимоги позивача, про стягнення коштів не можуть бути задоволені в силу вищевказаних норм Закону.

Саме такої правової позиції дотримувався ВССУ при прийнятті ухвал від 08.04.2015 р., 29.04.2015 р., 13.05.2015 р., 21.05.2015 р. та 03.06.2015 р.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 вже неодноразово звертався з подібними позовами до АТ «Імексбанк» за аналогічних обставин.

Зокрема, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.05.2016 р. у справі № 522/602/16 ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні його позовних вимог до АТ "ІМЕКСБАНК" про стягнення відсотків за вкладом та індексу інфляції в повному обсязі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2016 р. у справі № 522/14405/16 ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні його позовних вимог до АТ "ІМЕКСБАНК" про стягнення матеріальних збитків та індексу інфляції в повному обсязі.

Також, Приморським районним судом м. Одеси розглядалась справа № 522/7497/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ "ІМЕКСБАНК" про стягнення моральної шкоди. Ухвалою суду від 29.07.2019 року позов було залишено без розгляду.

Між тим підстав для закриття провадження у даній справі судом не було встановлено, оскільки предмет позовних вимог є відмінними.

Згідно положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи, керуючись вищевикладеним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 1, 3, 15, 16, 509, 526-530, 626-629, 631, 638-639, 1058-1060, 1066, 1074 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 49, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 279, 353, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Імексбанк» у м. Одесі про стягнення інфляційних збитків - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду виготовлено 09.12.2019 року.

Суддя Домусчі Л. В.

02.12.19