Справа № 452/466/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"31" жовтня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Сенечина В.М.,

з участю секретаря Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу посилаючись на те, що за договором позики від 24 листопада 2015 року відповідачка отримала грошові кошти у сумі 3600 доларів США та 1000 євро.

Укладення договору позики підтверджується розпискою, написаною і підписаною відповідачем власноручно 24 листопада 2015 року, в якій вказано, що ОСОБА_2 зобов`язується до квітня 2016 року, віддати заборговану суму.

Позивач зазначає, що розписка написана відповідачкою, є належним доказом отримання нею позики - грошових коштів в сумі 3600 доларів США та 1000 євро та виникнення зобов`язання повернути їх до квітня 2016 року, а тому просить суд ухвалити відповідне рішення про стягнення боргу.

ОСОБА_1 у судове засідання 31 жовтня 2019 року не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та зменшення позовних вимог, а саме просить стягнути з відповідачки грошові кошти у сумі 3150 доларів США та 1000 євро.

ОСОБА_2 31 жовтня 2019 року у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову в частині стягнення грошових коштів у сумі 3150 доларів США та 1000 євро.

З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що уточнений позов із зменшеними позовними вимогами підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Встановлено, що 24 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_2 отримала грошові кошти у сумі 3600 доларів США і 1000 євро, які зобов`язувалася повернути до квітня 2016 року.

Розписка, написана і підписана ОСОБА_2 власноручно 24 листопада 2015 року, в якій вказано, що вона зобов`язується до квітня 2016 року повернути заборговану суму, і є належним доказом отримання відповідачем в позику грошових коштів в сумі 3600 доларів США та 1000 євро та виникнення зобов`язання повернути їх до квітня 2016 року.

Відповідачка користується коштами позивача починаючи з 24 листопада 2015 року до теперішнього часу.

7 червня 2019 року ОСОБА_2 повернула частину грошових коштів в сумі 750 доларів США.

Вказані обставини підтверджуються копією розписки про одержання коштів за договором позики від 24 листопада 2015 року, копією розписки про повернення відповідачкою частини грошових коштів, копіями заяв позивача про зменшення позовних вимог та відповідачки про визнання позову.

Відтак, загальна сума заборгованості складає 3150 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 31 жовтня 2019 року становить - 78718 грн. 50 коп., та 1000 євро, що за курсом Національного Банку України станом на 31 жовтня 2019 року становить - 27750 грн.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 3150 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 31 жовтня 2019 року становить - 78718 грн. 50 коп., та 1000 євро, що за курсом Національного Банку України станом на 31 жовтня 2019 року становить - 27750 грн.заборгованості за договором позики.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3150 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 31 жовтня 2019 року становить - 78718 грн. 50 коп., та 1000 євро, що за курсом Національного Банку України станом на 31 жовтня 2019 року становить - 27750 грн.заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1064 грн. 70 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_2 . Суддя Суддя