справа № 208/2901/18
№ провадження 2/208/1183/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2019 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Стомаченко О.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

Учасники справи

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та зменшення суми боргу по аліментам, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що рішенням суду від 12 грудня 2011 року з нього на користь відповідача ОСОБА_2 стягнено аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час стягуваний з нього розмір аліментів є завеликим, оскільки позивач має на своєму утриманні ще троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Крім того, на час звернення до суду позивач втратив постійну роботу та має проблеми зі здоровям, тому неспроможний сплачувати аліменти у розмірі, попередньо визначеному судом та погасити заборгованість за аліментами.

Тому просить суд змінити розмір аліментів, призначених за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року, які стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; просить суд зменшити розмір заборгованості по аліментам на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 15000 грн.

Заяви, клопотання позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав надав відповідь на відзив, в якій зазначає, що, крім одержувача аліментів, особа, з якої стягуються аліменти також має право на звернення до суду із позовами про зміну способу стягнення аліментів. Вказав, що заперечення відповідача проти сплати ним аліментів у твердій грошовій сумі з приводу неврахування динаміки росту прожиткового мінімуму є спекулятивними, оскільки стягувана сума підлягає щорічній індексації. Щодо заперечень відповідача стосовно зменшення суми заборгованості по аліментам, зазначив, що вони є несправедливими та протиправними, оскільки ОСОБА_2 проінформована про його критичний фінансовий стан та наявність що трьох дітей.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково не заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, надала відзив на позов, в якому зазначає, що діючими нормами СК України встановлено виключне право позивача (стягувача) обирати спосіб стягнення аліментів на дитину: у частці від доходу чи у твердій формі, боржнику таке право за законом не надано. Вказала, що грошова сума, яку позивач пропонує суду визначити як зменшений розмір аліментів є меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Заперечувала і проти задоволення позову в частині зменшення розміру заборгованості по аліментам, оскільки позивач є працездатною особою, яка, при цьому офіційно не працевлаштована; мав право і можливість протягом 2012 2018 років вирішувати питання зменшення розміру аліментів, але не робив цього.

Процесуальні дії по справі.

15 травня 2018 року ухвалою суду залишено позовну заяву без руху.

28 серпня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази

Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 грудня 2011 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 4).

28 серпня 2009 року позивач уклав шлюб із ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 779 (а. с. 6).

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а. с. 7 9).

Згідно довідки від 03 травня 2018 року, виданої Комунальним закладом «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, з 2015 року знаходиться на обліку лікаря-психіатра, за станом здоровя потребує тривалого прийому підтримуючого лікування (а. с. 20).

Позивачем надано копії фіскальних чеків, згідно яких витрачено на лікарські препарати: 24 лютого 2018 року 579,01 грн., 21 квітня 2018 року 484,83 грн., 26 травня 2018 року 105,75 грн. (а. с. 11).

Відповідно до довідки-розрахунку, виданої державним виконавцем ДВС, заборгованість позивача по аліментам перед відповідачем з листопада 2011 року станом на 01.05.2018 року складає 47215,63 грн.(а. с. 34).

Застосовані норми права

Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дна дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене та те, що відповідач визнає вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про зменшення заборгованості по аліментам, суд зазначає наступне:

Згідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно до ч. 1 ст. 81 СК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням того, що довідкою державного виконавця ВДВС підтверджено наявність у позивача заборгованості по аліментам на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Так, позивачем не доведено наявність тяжкої хвороби або інших обставин у період виникнення заборгованості з листопада 2011 року, що дозволило б зменшити розмір заборгованості перед відповідачем.

Щодо судових витрат

Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 180-184, 192, 195 СК України, ст.ст. 7, 19, 141, 206, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та зменшення суми боргу по аліментам, задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, призначених за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на 1 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 «А», ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Суддя Похваліта С. М.