Справа № 500/8742/18
Провадження № 2/500/318/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить його батьку ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказане майно. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги являються син спадкодавця ОСОБА_1 та дружина спадкодавця ОСОБА_2. ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки мешкав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; відповідно до п.п. 4.14 п. 4 гл. 10 розд. II вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: ... склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти; відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат", введеного в дію з 01.01.1994 року Постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 року № 3426-XII, для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства; відповідно до ч. 1 ст. 10 розд. II Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, державним реєстратором є нотаріус; відповідно до ч. 3 ст. 10 розд. II вищевказаного Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав i поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їx обтяженнями, зокрема: ... відповідність відомостям про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. У довідці виданій Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 04 грудня 2018 року за № 1931, вказано, що власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, є ОСОБА_3. У правовстановлюючому документі на ім'я спадкодавця ОСОБА_3 - договорі купівлі-продажу, посвідченому Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 13 травня 1987 року за № 29, не вказана повна адреса місцезнаходження вищевказаного житлового будинку, відсутня назва вулиці та номер. Також, за вказаним договором купівлі-продажу право власності спадкодавця на цей житловий будинок з надвірними спорудами не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала та просить справу розглянути за її відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено договором купівлі-продажу від 13.05.1987 року та довідкою №1888 від 27.11.2018 року, виданою Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Крім того, вказане підтверджено довідкою комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за №63 від 09.01.2019 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданим 19.01.2007 року Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54720908 від 31.07.212.01.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються:

- дружина ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, виданим 12.11.1984 року Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданим 12.11.1984 року Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено довідкою № 1931 від 04.12.2018 року, наданою виконавчим комітетом Саф'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 від оформлення права власності на частку в спадковому житловому будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями відмовилась на користь свого сина ОСОБА_1

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 1555/02-14 від 11.12.2018 року, позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; відповідно до п.п. 4.14 п. 4 гл. 10 розд. II вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: ... склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти; відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат", введеного в дію з 01.01.1994 року Постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 року № 3426-XII, для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства; відповідно до ч. 1 ст. 10 розд. II Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, державним реєстратором є нотаріус; відповідно до ч. 3 ст. 10 розд. II вищевказаного Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав i поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їx обтяженнями, зокрема: ... відповідність відомостям про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. У довідці виданій Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 04 грудня 2018 року за № 1931, вказано, що власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, є ОСОБА_3. У правовстановлюючому документі на ім'я спадкодавця ОСОБА_3 - договорі купівлі-продажу, посвідченому Саф'янською сільською радою Імаїльського району Одеської області 13 травня 1987 року за № 29, не вказана повна адреса місцезнаходження вищевказаного житлового будинку, відсутня назва вулиці та номер. Також, за вказаним договором купівлі-продажу право власності спадкодавця на цей житловий будинок з надвірними спорудами не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв'язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 200, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.01.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар