Справа № 182/2331/19
Провадження № 2/0182/1887/2019
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11.09.2019 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.
представника позивача - адвоката Коптєва С.Є.
представника виконавчого комітету
Нікопольської міської ради
Дніпропетровської області - Філяровської О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Нікопольської міської ради, про визначення місця проживання дитини.
Представник позивача - адвокат Коптєв Сергій Євгенович на підставі ордеру ДП № 318/000018(а.с.115)
Представник органу опіки та піклування - Філяровська О.П. за довіреністю від 03.01.2019 року №44/19(а.с.119)
Заяви по суті справи.
Позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відро вдача ОСОБА_2 та просить суд визначити місцем проживання дітей з ним та стягнути на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частина від її заробітку та доходу (а.с. 2-6)
В обґрунтування заяви позивач зазначив, що наприкінці січня його дружина залишила дітей на його матір та зникла. Вона з того часу кілька разів дзвонила, обіцяла дітям, що приїде, однак цього не сталось. Вона повідомила, що має борги, а тому повертатись не буде. З того часу, як матір зникла, діти постійно проживають з ним та перебувають на його утриманні. Матір не бере участі у їх вихованні та утриманні, не цікавиться їх життям. Шлюб між ними був розірваний за рішенням суду 18.04.2019 року. Вважає, що за таких обставин слід визначити місце проживання дітей з ним, що буде відповідати інтересам дітей.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подала.
Інших заяв та клопотань по суті справи учасники суду не подавали.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 24.04.2019 року по справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами загального позовного провадження (а.с. 58), зобов`язано орган опіки та піклування надати на адресу суду рішення про затвердження висновку щодо доцільності визначення місця проживання дітей з батьком.
27.06.2019 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.145), зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити явку в судове засідання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
В судове засідання з`явився позивач та представник позивача, представник органу опіки та піклування Нікопольської міської ради.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі (а.с. 149-150)
Відповідно до статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача справу постановлено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Представник органу опіки та піклування Нікопольської міської ради підтримала позовні вимоги позивача, просила визначити місцем проживання дітей з батьком, оскільки це буде відповідати інтересам малолітніх дітей.
Судом встановлено.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25,32).
Згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2019 року сторони розірвали шлюб (а.с.140)
Згідно зазначеного рішення суду встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з жовтня 2018 року.
Наприкінці січня 2019 року відповідач ОСОБА_2 залишила дітей на матір позивача ОСОБА_5 і з того часу , де вона знаходиться не відомо, дітьми опікується, утримує та виховує батько ОСОБА_1
Зазначене підтверджено в судовому засіданні свідченнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , а також поясненнями малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Після припинення шлюбних відносин між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання дітей, що підтверджується висновками , викладеними в рішенні Нікопольського міськрайонного суду від 18.04.2019 року по справі № 182/1353/19 про розірвання шлюбу.
Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.
Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року установлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із частиною четвертою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
За змістом статті 11 Закону "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.
З аналізу зазначених норм та з урахування практики Європейського суду з прав людини суд зазначає, що в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.
Судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 , що належить батькові позивача на праві приватної власності (а.с. 19,20)
Малолітній ОСОБА_3 навчається в КЗ „НСЗШ №6", а ОСОБА_4 відвідує дошкільний навчальний заклад № 2.
Виконавчий комітет Нікопольської міської ради рішенням №394 від 29.05.2018 року затвердив висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 (а.с. 136-138)
В судовому засіданні малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 висловили своє бажання проживати разом з батьком, оскільки матір не бачили з січня 2019 року.
Згідно експериментально-психологічного дослідження малолітнього ОСОБА_3 психологом встановлено, що для нього важливу роль відіграє батько, матір у системі міжособистісних відносин не згадується, дані проведеного дослідження засвідчили про значну психоемоційну напругу у сфері відносин до матері(а.с.23-24).
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична особа-підприємець, працює, отримує стабільний дохід, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має житло, де проживає разом з дітьми, позитивно характеризується за місцем проживання.
Отже, на думку суду місцем проживання дітей слід визначити з батьком, що відповідатиме їх бажанню та необхідне в їх найкращих інтересах, сприятиме особистісному та психоемоційному розвитку дітей.
Визначаючи місце проживання дітей з батьком, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а також що в інтересах дітей є турбота та підтримка і з боку матері, і з боку батька, суд надає першочергове значення та оцінку саме найкращими інтересами дитини, врахувавши обставини спору.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ч. 1ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частини 2 статті 182 СК України з урахуванням змін, що набули чинності 08.07.2017 року, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому винятку при стягненні твердої грошової суми не встановлено.
З метою посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів у Сімейному кодексу України визначено, що розмір аліментів на двох дітей має складати 1/3 частину заробітку (доходу) платника аліментів.
Конституція України в статті 48 встановлює право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Основний Закон України покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51), у той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51).
Судовий захист майнових прав дитини передбачає звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання її майнових прав, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються.
Таким чином, оскільки діти проживають з батьком, а матір будь-якої допомоги на їх утримання та виховання не надає, то суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів починаючи з 08.04.2019 року у розмірі 1/3 частина від заробітку та доходу відповідача підлягають задоволенню, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - малолітніх дітей.
При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дітей, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують її матеріальне становище.
Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., а також на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 6,7, 141,142,161,171 СК України, ст.ст. 10-12, 76-81, 206, 258, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд-
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), аліменти на користь малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я одержувача законного представника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ), у розмірі 1/3 частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно з 08.04.2019 року та до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ), сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду ( м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.
Повне рішення складено 17.09.2019 року.
Суддя: А. Г. Багрова