Справа № 461/2878/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/811/1753/19 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Курій Н.М.,

суддів - Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.,

за секретаря - Матяш С.І.,

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Гур`єва О.В., ОСОБА_2., Лозинської О.А. - представника ЛМКП «Львівтеплоенерго» і представника ЛМКП «Львівтеплоенерго» - Андреюка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2019 року, постановлене в складі головуючого - судді Городецької Л.М.,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за надані послуги з централізованого опалення, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 , користуються послугами централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідачам для здійснення оплати за надання послуг з теплопостачання 01 липня 2014 року відкрито особовий рахунок. Зазначало, що між сторонами встановилися договірні відносини з приводу надання послуг у сфері теплопостачання. Однак, відповідачі не виконують свого зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення і послуг з централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01 червня 2015 року становить 5025 грн. На його думку, неправомірні дії боржників призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. У зв`язку із цим просило суд стягнути з боржників на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 5025,12 грн., а також 3% річних - 40,95 грн., інфляційні витрати - 1059,75 грн.

08 червня 2016 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 6504, 23 грн. та судового збору в розмірі 1378 грн.

Крім того, 12 серпня 2016 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, просив суд стягнути з відповідачів на його користь 7733,79 грн.

Поряд з тим, у заяві про збільшення позовних вимог від 28 лютого 2017 року, позивач просив стягнути солідарно із відповідачів на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 9378 гривні 84 копійки, яка складається із: 7918,14 грн. суми боргу, 1 348,53 грн. інфляційних витрат та 121,17 грн. 3% річних.

Згодом позивачем подано дві заяви про зменшення розміру позовних вимог від 18.04.2018 року та 27.04.2018 року. Позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь суму заборгованості в розмірі 6738, 38 грн., яка складається із: 5268,68 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення; 1348,53 грн. інфляційних витрат та 121,17 грн. 3% річних.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Д.Апостола, 1, розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у Львівське АТ «Ощадбанк», МФО 325796, ) грошові кошти в сумі 6738 (шість тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 38 коп., яка складається із: 5268,68 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення за період із 01.07.2014 року по 31.05 2017 рік; 1348,53 грн. інфляційних витрат та 121,17 грн. 3% річних.

Стягнуто із ОСОБА_2 (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) ОСОБА_4 (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Д.Апостола,1, розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у Львівське АТ «Ощадбанк», МФО 325796, ) по 344 (триста сорок чотири) гривні 50 копійок сплаченого судового збору.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2019 року оскаржив ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вважає оскаржене рішення незаконним та необґрунтованим, судом неповно встановлені обставини, які мають значення для справи. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з твердженням представників позивача, що протягом 2014-2015 років у помешкання відповідачів постачалась теплоенергія та позивачем належним чином здійснювались послуги з централізованого опалення. Посилається на рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 квітня 2016 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 серпня 2017 року, у справі № 461/11918/15, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог ЛКП «Айсберг» до тих же відповідачів про стягнення боргу за фактично ненадані послуги з теплопостачання за попередній період 2007-2015 р.р. Стверджує, що за період після 2015 року, коли постачальником теплоенергії в будинок на АДРЕСА_1 замість ЛМКП «Айсберг» стало ЛМКП «Львівтеплоенерго», у наданні цих послуг нічого суттєво не змінилось. Вважає, що позивач намагається стягнути з відповідачів кошти за послуги з теплопостачання, які фактично не надавалися ні ним, ні ЛМКП «Айсберг» за загальний період 2007-2016 р.р. Звертає увагу на те, що працівники «Львівтеплоенерго» достовірно знали, що котельня у будинку відповідачів, яка перейшла до них на баланс від ЛМКП «Айсберг», фактично не працює, оскільки вони приймали участь в розгляді попередньої цивільної справи в якості третьої особи і отримали рішення, в яких чітко зазначено, що мешканцям АДРЕСА_1 теплоенергія фактично не подається через несправне обладнання котельні та системи опалення.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2019 року та залишити позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» без задоволення.

02 серпня 2019 року ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач ЛКМП «Львівтеплоенерго» у листі у Львівську міську раду, Галицьку районну адміністрацію від 13.05.2016 року визнав, що обладнання котельні не давало можливості забезпечувати якісними послугами споживачів, зокрема повідомило, що в опалювальному сезоні 2016/2017 років теплопостачання житлової частини будинку централізовано не здійснюватиметься з технічних причин - відсутність потужності обладнання котельні. Просить заслухати справу у її відсутність.

06 серпня 2019 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає вимоги апелянта безпідставними та необґрунтованими. Стверджує, що відповідачі посилаються на обставини, які раніше досліджувалися судом у справі № 461/11918/15 у справі за позовом ЛКП «Айсберг» до вищевказаних відповідачів, однак вважає, що дане рішення не має відношення до даного предмету спору і не пов`язане з роботою виконавця послуги теплопостачання. Посилається на те, що вищевказаний будинок перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Айсберг», основним завданням діяльності якого визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель, в тому числі і внутрішньо будинкових мереж теплопостачання. Зазначає, що відповідачі не надали відповідних актів-претензій за період з липня 2014 року по теперішній час та посилається на те, що факт надання відповідачам послуг з централізованого опалення підтверджується актами про включення системи теплоспоживання від 22.10.2014 р. та 16.10.2015 р. Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено такі обставини у справі.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , де і зареєстровані, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛМКП «Айсберг» №3254 від 16.06.2015 року (арк.спр.5, том 1).

ЛМКП «Львівтеплоенерго» договір приєднання «Про надання послуг з централізованого опалення, та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01 липня 2014 року (арк. спр. 9, том 1) надіслано споживачу послуг ОСОБА_2 та отримано останнім 21.03.2016 року (арк. спр. 12, том 1), а тому, правовідносини, які виникли, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630.

Відповідачі забезпечуються тепловою енергією від котельні, що знаходиться на АДРЕСА_1 . Забезпечення тепловою енергією зазначеного будинку здійснюється ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Задовольняючи позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» та стягуючи солідарно із відповідачів грошові кошти в сумі 6738 грн. 38 коп., яка складається із: 5268,68 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення за період із 01.07.2014 року по 31.05 2017 рік; 1348,53 грн. інфляційних витрат та 121,17 грн. 3% річних суд першої інстанції виходив із такого.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону України обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005р.

Факт надання відповідачем послуг з централізованого опалення підтверджується Актами включення системи теплопостачання від 22 жовтня 2014 року та від 16 жовтня 2015 року.

Внаслідок неналежного виконання споживачами зобов`язання по оплаті наданих послуг станом на 28 лютого 2017 року виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 9378,84 грн.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Також суд першої інстанції виходив з того, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» не надано доказів того, що відповідачам неналежно надавалися послуги з теплопостачання, а акти-претензії (арк. спр. 68, 70, 73) не є належним доказом, оскільки вони складені із порушенням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови КМУ «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення» №630 від 21.07.2005 року, Постанови КМУ №151 від 17.02.2010 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із зазначеними вище висновками суду першої інстанції та вважає такі необґрунтованими з огляду на такі обставини.

20.11.2015 року мешканці кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 направили інформаційний запит директорові ЛМКП «Львівтеплоенерго» про підтвердження або спростування факту відрізки стояків центрального опалення їх квартири від загального опалення будинку на АДРЕСА_1 та вказати підстави демонтування старої котельні центрального опалення їх будинку у липні-серпні 2015 року (арк. спр. 53, том 1).

08.12.2015 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» надало відповідь на зазначений вище запит в якій вказало, що балансоутримувачем системи опалення та транзитних стояків, а саме в даному випадку розподільчих мереж та транзитних стояків у будинку є ЛКП «Айсберг», а тому питання наявності транзитних стояків централізованого теплопостачання у зв`язку з відключенням квартир на 2, 3 та 5-тих поверхів є питанням до балансоутримувача будинку. Зазначено, що демонтаж котельні на АДРЕСА_1 не здійснювався, проводились роботи, що стосуються реконструкції котельні згідно з плановими роботами, що полягають в заміні застарілого та фізично зношеного обладнання на сучасне енергоощадне (арк. спр. 54, том 1).

20.11.2015 року мешканці квартир в будинку на АДРЕСА_1 в тому числі і кв. №35-36, що належить відповідачам подали заяву директорові ЛМКП «Львівтеплоенерго» з проханням вирішити проблему опалення. В заяві зазначили, що протягом 12 років в їх квартирах відсутнє теплопостачання, батареї опалення холодні, температура в кімнатах, кухнях коридорах становить 5-10 градусів. В їх будинку майже 70 % квартир відрізані від центрального теплопостачання, у зв`язку з чим кардинально порушена система теплопостачання. В заяві також просили звернути увагу на те, що мешканці квартир неодноразово зверталися в дирекцію ЛКП «Айсберг» з проханням вирішити проблему з центральним опаленням, але жодних заходів вирішення цієї проблеми вжито не було, а також зверталися з проханням від`єднання від центрального опалення та реструктуризації боргів за неіснуюче центральне опалення (арк. спр. 55, том 1).

15.12.2015 року надано відповідь на зазначену заяву мешканців за підписом головного інженера В.Штейбарт із якої встановлено, що представниками ЛМКП «Львівтеплоенерго» спільно з головним інженером ЛКП «Айсберг» 11.12.2015 року було проведено комісійне обстеження квартир №34 та №35-36 і у ході обстеження було виявлено порушення роботи будинкової системи централізованого теплопостачання, а саме її заповітрення. Як наслідок цього прилади опалення на рівні цих квартир не здійснюють тепловіддачу в повному обсязі. Враховуючи те, що система опалення будинку є двотрубною з нижнім розведенням підвідних трубопроводів, а на 5-му (останньому поверсі) відсутнє ЦО квартир (встановлене індивідуальне опалення) і стояки ЦО не демонтовано, відбувається порушення (застій) циркуляції теплоносія з утворенням повітряних корків і, як наслідок, зрив циркуляції теплоносія. А тому необхідно виконати демонтаж та зварювання транзитних стояків ЦО (між 4-тим та 5-тим поверхами) на рівні приладів опалення квартир №№34, 35-36 та додатково обладнати краном «Маєвського» прилад опалення в квартирі №35-36 (арк. спр. 78, том 1).

ЛМКП «Львівтеплоенерго» 16.03.2016 року надіслало ОСОБА_2 два примірники договору приєднання «Про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01.07.2014 року, та просило підписати договір та один примірник договору повернути (арк. спр. 58, том 1).

20.04.2016 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» отримало заяву з додатками від ОСОБА_2 , в якій він зазначив, що повертає два примірники договору та просить від`єднати його квартиру від будинкової мережі центрального опалення, а також просить скасувати грошові нарахування за опалювальний сезон 2014-2015 років у зв`язку з неякісними послугами опалення, що підтверджується заявами та актами-претензіями (арк. спр. 59, том 1).

26.05.2016 року ЛКП «Айсберг» надало попередження мешканцям квартири АДРЕСА_1 про те, що відповідно до листа ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 13.05.2016 року в будинку на АДРЕСА_1 буде припинено централізоване теплопостачання на опалювальний період 2016-2017 р. (арк. спр. 61, том 1).

В своєму листі від 13.05.2016 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» зазначило, що в опалювальному сезоні 2016/2017 р. теплопостачання житлової частини будинку централізовано не здійснюватиметься з технічних причин - відсутність потужності обладнання котельні. Крім цього, в листі зазначено, що з початком опалювального сезону, в зв`язку з тим, що не всі квартири відключилися від системи центрального опалення та не встигли встановити індивідуальне, для забезпечення мешканців теплом в опалювальний сезон 2015/2016 року, житлова частина будинку по АДРЕСА_1 була під`єднана до нової котельні, що перевантажило обладнання реконструйованої котельні та не давало можливості забезпечувати якісними послугами існуючих споживачів, що, в свою чергу, відповідно і викликало багато скарг на теплопостачання (арк. спр. 62, том 1).

В 2016 році ЛМКП «Львівтеплоенерго» надало відповідь на зазначену вище заяву ОСОБА_2 в якій зазначило, що акт - претензія щодо неналежної якості послуг підписується представником виконавця послуг та споживачем, а тому для проведення перерахунку вартості послуг з централізованого опалення просило подати в ЛМКП «Львівтеплоенерго» належно оформлений акт обстеження квартири із підписом уповноваженого представника ЛМКП «Львівтеплоенерго» (арк. спр. 63-64, том 1).

25.02.2014 року, 01.12.2014 року, 31.03.2015 року, 19.11.2015 року, 16.01.2015 року власниками квартири АДРЕСА_1 подано заяви у МКП «Айсберг» про відсутність належного опалення, про вирішення проблеми з опаленням, а також про надання можливості відключення квартири від централізованого опалення (арк. спр. 65, 67, 69, 71, 72, том 1).

Також в матеріалах справи наявні акти-претензії з приводу якості надання послуг з теплопостачання від 18 лютого 2014 року, 01 грудня 2014 року, 31 березня 2015 року, 14 січня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в яких зазначено, що батареї в квартирі холодні (арк. спр. 66, 68, 70, 73, том 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 серпня 2017 року залишено без змін рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 квітня 2016 року у справі № 461/11918/15 за позовом Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про солідарне стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги (арк. спр.224 -226, том 1).

Ухвала Апеляційного суду Львівської області від 07 серпня 2017 року набрала законної сили.

Із ухвали суду апеляційної інстанції встановлено, що колегія суддів погодилася з висновками суду першої інстанції, який відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ЛМКП «Айсберг» про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з теплопостачання, суд першої інстанції виходив з того, що ЛМКП «Айсберг» не спростовано тверджень та доводів відповідачів про те, що ЛМКП «Айсберг» послуги з централізованого теплопостачання їм не надавалися, ЛМКП «Айсберг» всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не підтверджено надання послуг з централізованого опалення належної якості.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що з матеріалів справи, зокрема, із численних заяв та актів - претензій в період 2007 - 2015 років, в тому числі і в спірний період, відповідачі та інші мешканці житлового будинку АДРЕСА_1 неодноразово звертались в ЛМКП «Айсберг» із заявами та скаргами про те, що у їхніх квартирах холодні батареї та відсутнє теплопостачання, до яких долучали акти - претензії з приводу якості надання послуг з теплопостачання, які підписані не менш, як двома споживачами. Однак, заяви, скарги відповідачів скеровані ЛМКП «Айсберг» з приводу ненадання послуг з централізованого теплопостачання, надання таких послуг неналежної якості, у зв`язку з чим температурний режим у квартирі не відповідав вимогам, залишились без відповідного реагування, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» представника ЛМКП «Айсберг» відповідно не відреагували на заяви та скарги, на долучені до них акти - претензії з приводу якості надання послуг з теплопостачання, всупереч вимогам ст. 18 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» не направили представника для перевірки заяв та скарг, для складання акту - претензії з метою проведення перерахунку платежів, хоча в матеріалах справи наявна відповідь ЛМКП «Айсберг» про те, що працівниками підприємства встановлено факт недостатнього опалення.

В ухвалі зазначено, що позивач, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не підтвердив належними та допустимими доказами надання відповідачам послуг з централізованого опалення, надання цих послуг належної якості, визнавши факт надання послуг неналежної якості, відповідач не провів перерахунку оплати цих послуг, а долучений до справи розрахунок заборгованості оплати за послуги з централізованого опалення, у якому нарахування проведено без перерахунку, не є належним доказом на підтвердження заборгованості.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що апелянтом в суді апеляційної інстанції не надано доказів на підтвердження надання послуг з централізованого опалення в будинку АДРЕСА_1 , зокрема у квартирі №35 , а наявні в матеріалах справи відомості про нарахування та оплату за централізованого опалення та розрахунком заборгованості від 10.02.2016 року, не підтверджують факт надання ЛМКП «Айсберг» відповідачам вказаних послуг та зазначено, що представник апелянта в суді апеляційної інстанції визнав той факт, що батареї в квартирах будинку АДРЕСА_1 дійсно холодні, котельня не працює, оскільки потребує ремонту.

У відзиві на апеляційну скаргу ЛМКП «Львівтеплоенерго» зазначило, що відповідачі посилаються на обставини, які раніше досліджувалися судом у справі № 461/11918/15 за позовом ЛКП «Айсберг» до вищевказаних відповідачів, однак вважає, що дане рішення не має відношення до даного предмету спору і не пов`язане з роботою виконавця послуги теплопостачання.

Однак, апеляційний суд вважає безпідставними зазначені вище посилання ЛМКП «Львівтеплоенерго» у відзиві, оскільки ч. 4 ст. 82 ЦПК України визначає, що не доказуються обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а тому апеляційний суд бере до уваги обставини, встановлені у справі № 461/11918/15 за позовом Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якій ЛМКП «Львівтеплоенерго» було третьою особою.

Стаття 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.

Як наведено у статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (частини перша, друга статті 20 цього Закону).

З урахуванням наведених вище обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що фактично ні позивач у цій справі - ЛМК «Львівтеплоенерго», ні зазначене у справі № 461/11918/15 Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг», протягом тривалого часу не вирішували питання щодо надання послуг з централізованого теплопостачання належної якості у будинку АДРЕСА_1 , у якому розташована квартира відповідачів, а, крім цього, ЛКП «Айсберг» 26.05.2016 року надало попередження мешканцям квартири АДРЕСА_1 про те, що відповідно до листа ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 13.05.2016 року в будинку на АДРЕСА_1 буде припинено централізоване теплопостачання на опалювальний період 2016-2017 р. (арк. спр. 61, том 1).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що не можуть бути задоволені позовні вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за надані послуги з централізованого опалення, оскільки ЛМКП «Львівтеплоенерго» не надало доказів щодо надання відповідачам таких послуг належної якості.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що за безпідставності вимог про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання безпідставними є і вимоги про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке не виникло.

Пунктом другим частини першої ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду належить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго».

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за надані послуги з централізованого опалення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.12.2019 року.

Головуючий Курій Н.М.

Судді: Шеремета Н.О.

Цяцяк Р.П.