1Справа № 335/1187/18 2/335/138/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря Гончаренко М.А., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, орган опіки та піклування Енергодарської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею ,-
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.
В обґрунтування вимог позивач зазначав, що з 07 квітня 2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2016 року шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилась жити разом з Відповідачкою. Позивач добровільно щомісячно сплачує аліменти на утримання спільної дитини. З часу розірвання шлюбу Відповідач чинить перешкоди Позивачу у спілкуванні з дитиною та його участі у вихованні сина. Фактично, внаслідок неправомірних дії Відповідачки, Позивач позбавлений можливості реалізації своїх батьківських прав та обов'язків, адже Відповідач не дає можливості Позивачу бачитись, спілкуватись з дитиною, опікуватись його здоров'ям, розвитком, навчанням та вихованням. Внаслідок протиправних дій Відповідачки розривається зв'язок між батьком та сином, що в першу чергу шкодить інтересам дитини. Такі дії Відповідачки завдають подвійної шкоди дитині, так як дитини є інвалідом дитинства, з діагнозом ДЦП (дитячий церебральний параліч) і його здоров'я та розвиток напряму залежить від адекватного лікування та курсів реабілітації. Позивач бажає брати участь у лікуванні та реабілітації своєї дитини та знати про його стан здоров'я, а Відповідач перешкоджає і в цьому питанні, так як не надає Позивачу необхідної інформації, відмовляється разом проводити обстеження та діагностику дитини, обирати курс лікування та надавати дитину для проходження реабілітації.
Позивач пропонував Відповідачці укласти угоду про визначення місця проживав дитини та участь батьків у її вихованні, але остання відмовилась від цього.
У зв'язку з вищевикладеним, 18.05.2017 р. Позивач звернувся із заявою до служби у справах дітей Енергодарської міської ради. Відповідачка тимчасово мешкає разом з дитиною у своєї матері.
20.07.2017 р. рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 1 був встановлений час зустрічі Позивача з дитиною, проте Відповідач продовжує ігнорувати права та обов'язки Позивача навіть після цього рішення, а саме: не відповідає на телефонні дзвінки Позивача, зриває зустріч графіком під різними приводами та не дає дитину для спільного відпочинку з Позивачем та для реабілітації.
Крім того, Відповідачка чинить перешкоди і у спілкуванні батьків Позивачів з онуком.
У звязку із наведеним, позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином, ОСОБА_1 Даніілом Олексійовичем ІНФОРМАЦІЯ_1 та участі у його вихованні, визначивши такі способи ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина, ОСОБА_3:
1)особисте спілкування Позивача з сином за допомогою будь-яких засобів звязку: мобільний зв'язок, мережа Інтернет, програми Skype, Viber та інші засоби звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та не менше одного разу на добу протягом 60 хвилин, з 19:00 до 21:00. Організація відеозв'язку не менше 3 рази на тиждень.
2)особисті зустрічі Позивача з сином без присутності матері тривалістю не менше 2496 годин на рік, які організувати таким чином:
щомісяця - II, IV тиждень з 14:00 п'ятниці до 20:00 неділі (108 годин в місяць за місцем проживання батька або 1 раз на місяць протягом 5 діб з 8:00 першої доби до і останньої доби (108 годин в місяць), якщо це свята, вихідні, канікули, не працюють заклади виховання чи освіти або інше. При неможливості виконання цього пункту за і яких причин або обставин із обох сторін (або батько, або матір) зустріч не скасовується, а переноситься на інші найближчі дні та цей невикористаний час може додаватися до наступної зустрічі. Відповідач зобов'язана інформувати Позивача про стан здоровя сина або інші обставини які можуть спричинити перенесення зустрічі за допомогою мобільного зв'язку або мережі Інтернет не пізніше чим за 2 доби до дня запланованої' зустрічі.
3)двічі на рік, один раз у період з січня по червень, а другий у період з липня по грудень, до 25 діб (600 годин) кожного разу, Позивач має право брати сина для проходження курсу реабілітації за призначенням лікаря, оздоровлення і відпочинку або проживання за місцем проживання батька;
4)зобов'язати ОСОБА_2, щомісячно письмово (за допомогою будь-яких засобів зв'язку) інформувати ОСОБА_1 про стан здоров'я та про призначене лікування або про план проведення реабілітації щодо сина, а також надавати інформацію щодо лікарів, які проводили лікування або діагностування сина, ОСОБА_3, з наданням копій медичних документів, які вона має в наявності; про результати навчання;
5)у зв'язку зі станом здоров'я дитини (бронхіальна астма, дцп тощо), зобов'язати ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1, на час його спілкування з дитиною, особисті речі сина, ОСОБА_3, спеціальні ліки та приладдя які використовуються ним постійно або за призначенням лікаря, або у яких є ймовірність потреби.
Ухвалою судді від 19.02.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального провадження. Замінено третю особу- орган опіки та піклування в особи служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради на третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району.
Ухвалою суду від 31.08.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору- орган опіки та піклування Енергодарської міської ради. Зобовязано орган опіки та піклування надати висновок щодо визначення ОСОБА_1 способу участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 без присутності матері ОСОБА_2
У судове засідання позивач не зявився, від уповноваженого представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, позов підтримує, просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання двічі не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.
У судове засідання представники третьої особа не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник третьої особи органу опіки та піклування Енергодарської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність третьої особи, проти задоволення позову не заперечує.
При вищевикладених обставинах, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.
Із наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 07 квітня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.10).
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.11-12).

Від шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС №201948 (а.с.13).

ОСОБА_3 є інвалідом дитинства, з діагнозом ДЦП (дитячий церебральний параліч)(а.с.26) та згідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда ОСОБА_3 інвалідність встановлено з 13.08.2013 року по 13.08.2018 року та за діагнозом потребує лікування у неврологічному стаціонарі та реабілітації з ОДБ (а.с.28).

Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з ОСОБА_2

Позивач добровільно щомісячно сплачує аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , що підтверджується копія квитанцій та платіжних доручень (а.с. 14-20).

18.05.2017 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до служби у справах дітей Енергодарської міської ради, в якій просив встановити способи його участі у вихованні ОСОБА_3 у звязку із тим, що з липня 2016 року сторони не можуть дійти згоди щодо проживання та участі у вихованні сина (а.с.20)

20.07.2017 р. рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 1 був встановлений час зустрічі Позивача з дитиною.

Згідно вказаного рішення ОСОБА_1 було призначено часи зустрічі з малолітнім сином, Даніілом, з дотриманням розпорядку дня дитини, стану здоров'я, за попередню домовленістю з матір'ю та без її присутності, у такому порядку:

1)щомісяця І, II, III тижні у суботу з 09.00 до 19.00 на території місця проживання дитини;

2)щомісяця IV тиждень з 14 п'ятниці до 19.00 неділі за місцем проживання батька;

двічі на рік до 25 днів:

-для проходження курсу реабілітації дитини у санаторіях за призначені лікаря-невролога, де малолітній перебуває на обліку, зокрема санаторій «Хаджибей» м.Одеса, Український медичний центр реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи МОЗ України у м .Києві;

-для оздоровлення і відпочинку у місцях, які мають умови для дитячого відпочинку (організоване харчування, умови для проживання та дозвіл дитини), та на території місця проживання батька (а.с. 21-22).

15.01.2018 р., у зв'язку з систематичним невиконанням рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 194, Позивач звернувся з заявою до служби у справах дітей Енергодарської міської ради (а.с. 23-24).

26.01.2018 р., у зв'язку з не виконанням п.2 рішення виконавчого комі Енергодарської міської ради № 194, ОСОБА_1 звернувся з заявою до поліції в м. Енергодар реєстраційний запис № 527 (копія талону-повідомлення а.с.25).

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підтвердили обставини, викладені позивачем у позовній заяві, а саме факт чинення ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях, повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки -це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Право батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Правило ч. 2 ст. 157 СК України додатково підкреслює обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі ст.141 СК України.

Право на спілкування з дитиною та участь у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права.

Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Згідно вимог статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

Згідно ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Положеннями ст. 159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суд переконаний, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини.

Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати його нормальному розвитку, а безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Судом встановлено, що батько дитини має бажання приймати участь у її вихованні, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, однак відповідач чинить перешкоди.

Із наданих суду доказів, у тому числі із пояснень свідків, судом встановлено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 створює штучні перешкоди стосовно неможливості позивачу ОСОБА_1 у нормальному спілкуванні з сином.

Після спроб вирішити непорозуміння мирним шляхом щодо побачень та спілкування з дитиною та звернення до органу опіки та піклування позивач звернувся до суду.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Енергодарської міської ради від 13.11.2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_3: щомісяця II та IV тиждень з 16.00 п'ятниці до 19.00 неділі за місцем проживання батька; влітку до 25 днів на території місця проживання батька або для оздоровлення та відпочинку у місцях, які мають умови для дитячого відпочинку (організоване харчування, умови для пробивання і дозвілля малолітньої дитини); спілкування за допомогою будь-яких засобів зв'язку: мобільний, мережа Інтернет, програма Skype,Viber.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Таким чином, суд, вирішуючи спір між сторонами, керується зазначеними вище нормами сімейного законодавства та задовольняє позовні вимоги частково, виходячи насамперед з інтересів самої дитини, а тому, з урахуванням не тільки формального права позивача ОСОБА_1 на зустріч зі своїм сином, а з урахуванням усіх інших істотних обставин справи у їх сукупності, віку дитини, режиму дня дитини, стану здоровя та психологічних особливостей дитини, суд погоджується із встановленим у висновку органу опіки та піклування Енергодарської міської ради способом участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 і встановлює спосіб спілкування батька з його сином шляхом систематичних побачень, спільного щорічного відпочинку та необмеженого спілкування усіма видами звязку у спосіб встановлений у висновку органу опіки та піклування та надає позивачу можливість приймати участь у вихованні дитини щомісяця II та IV тиждень з 16.00 п'ятниці до 19.00 неділі за місцем проживання батька; влітку до 25 днів на території місця проживання батька або для оздоровлення та відпочинку у місцях, які мають умови для дитячого відпочинку (організоване харчування, умови для пробивання і дозвілля малолітньої дитини); безперешкодне спілкування за допомогою будь-яких засобів зв'язку без часового обмеження: мобільний, мережа Інтернет, програма Skype,Viber.

Також суд вважає правильним не встановлювати часових рамок (дня, часу, дати) спілкування батька з дитиною засобами звязку, оскільки при наявності поважної причини (наприклад, хвороба дитини) у визначений судом день та час та при наполяганні батька на зустрічі з дитиною в цей день (на виконання рішення суду), з може бути спричинено шкоду дитині і не вважає доцільним визначати загальний час спілкування дитини з батьком у годинах на рік, як про те просить позивач.

Суд не приймає до уваги визначений в позовній заяві спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, оскільки він регулює його без огляду на зміну життєвих обставин, зростання дитини, режиму дня дитини та є намаганням захистити свої права в майбутньому, що не передбачено діючим законодавством. Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог із визначеною позивачем альтернативою.

Окрім того, законних підстав для покладення на позивача обовязку щомісячного письмового повідомлення позивача про стан здоровя дитини, інформацію щодо лікарів, результати навчання і т.п. немає, ці обставини позивач, як батько дитини, має можливість отримувати самостійно та узгоджувати з відповідачем в усній формі, а тому у задоволенні цієї частини вимог суд відмовляє.

Також суд вважає передчасними і такими, що заявлені на майбутнє вимоги про зобов'язання ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1, на час його спілкування з дитиною, особисті речі сина, спеціальні ліки та приладдя які використовуються ним постійно або за призначенням лікаря, або у яких є ймовірність потреби, а тому ці вимоги також судом не задовольняються.

Суд також зазначає, що у разі зміни обставин, пов'язаних з віком дитини, станом її здоров'я, психологічного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82,89 ,263-265,280-283 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, орган опіки та піклування Енергодарської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) з сином, ОСОБА_1 Даніілом Олексійовичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 та участі у його вихованні.

Визначити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2), порядок участі у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з дотриманням розпорядку дня дитини (прогулянки, відвідування місць дитячого дозвілля тощо), за попередньою домовленістю з матір'ю ОСОБА_2 та без її присутності таким способом:

-особисті зустрічі з сином щомісяця II та IV тиждень з 16.00 години п'ятниці до 19.00 години неділі за місцем проживання батька;

-спільний відпочинок з сином кожного року влітку до 25 днів на території місця проживання батька або для оздоровлення та відпочинку у місцях, які мають умови для дитячого відпочинку (організоване харчування, умови для пробивання і дозвілля малолітньої дитини);

-особисте безперешкодне спілкування з сином за допомогою будь-яких засобів зв'язку без часового обмеження: мобільний, мережа Інтернет, програма Skype,Viber та інші засоби звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 18 січня 2019 року.

Суддя А.В. Воробйов