Ухвала

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 522/5185/19

провадження № 61-21616 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кривцової Г. В. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт фінанс групп», в інтересах якого діє адвокат Іскра Світлана Леонідівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт фінанс групп», державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни про визнання протиправним дії товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт фінанс групп», Державного реєстратора та скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 42031767 від 12 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ТОВ «Стандарт фінанс групп», державного реєстратора Дунай Х. Б., в якому просила визнати протиправним дії відповідачів, скасувати рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 42031767 від 12 липня 2018 року.

Одночасно з позовом надала до суду заяву про забезпечення позову до розгляду справи по суті, в якій просила суд накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 17 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 17 липня 2019 року про відмову в забезпеченні позову скасовано, постановлено нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

У грудні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Стандарт фінанс групп», в інтересах якого діє адвокат Іскра С. Л., в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Частина третя статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, які є предметом оскарження у касаційному порядку, а саме: 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Чинною редакцією ЦПК України не передбачено права на оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпечені позову, після її перегляду в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 755/10786/16-ц (провадження № 61-44154сво18) виходив з того, що пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову. Втім, вказані ухвали, після їх перегляду в апеляційному порядку, не можуть бути предметом оскарження у суді касаційної інстанції. Визначальним у цій правовій ситуації є не те, яке судове рішення ухвалив суд апеляційної інстанції, а те, яку ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд переглядав.

Відсутність передбаченого процесуальним законом права на касаційне оскарження ухвали суду про відмову у забезпечені позову, після перегляду в апеляційному порядку, унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 9 частини третьої статті 2, частиною третьою статті 3, частиною першою статті 389, статтею 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт фінанс групп», в інтересах якого діє адвокат Іскра Світлана Леонідівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт фінанс групп», державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни про визнання протиправним дії товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт фінанс групп», Державного реєстратора та скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 42031767 від 12 липня 2018 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Кривцова