Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/847/14-ц
Провадження №: 4-с/332/2/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Мєркулової Л.О.,

за участю секретаря - Чебикіної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

У своїй скарзі заявник вказав, що Заводським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в рамках виконавчого провадження № 43086756 здійснюється примусове виконання виконавчого листа № 332/847/14-ц щодо стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС м. Запоріжжя Висоцької А.Г. від 08.09.2014 року на все майно боржника накладено арешт та оголошено заборону, щодо його відчуження.

Арешт було накладено у зв'язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів на час винесення постанови.

Станом на вересень 2018 року ОСОБА_1 здійснив погашення заборгованості та не допускає її утворення у подальшому.

Неодноразово, а саме 25.09.2018 року та 20.11.2018 року, ОСОБА_1 звертався до старшого державного виконавця Заводського ВДВС м. Запоріжжя Шавлукової З.А. з заявою про скасування арешту.

Проте, державним виконавцем двічи відмовлено у знятті арешту у зв'язку з ненаданням підтверджень забезпечення позову.

Заявник вважє дії державного виконавця щодо відмови у знятті арешту з усього майна боржника є незаконними, та такими, що порушують права власника майна.

Постанова державного виконавця не містить конкретних відомостей про майно, на яке накладено арешт, таким чином вона не відповідає вимогам ч. 5 ст. 56 Закону, до того ж, постанова явно не відповідає вимогам щодо меж стягнення, адже жодної заборгованості заявник не має, періодичні платежі становлять суму 583, 20 грн. на місяць, проте він не має можливості вільно розпоряджатись усім належним йому майном, вартість якого державним виконавцем не оцінено.

Зазначені обставини свідчать, що державним виконавцем не здійснювалось жодних дій щодо реалізації майна на яке накладено арешт, а отже забезпечення виконання рішення є безпідставним, та рішення виконується не за рахунок арештованого майна, а у добровільному порядку.

В даному випадку дії державного виконавця, щодо відмови у знятті арешту, здійснено у межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення Заводського районного суду у цивільній справі, а скаржник є стороною цього виконавчого провадження - боржником.

У своїй скарзі заявник просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Заводського ВДВС м. Запоріжжя Шавлукової З.А. щодо відмови у знятті арешту з усього майна що належить боржнику, накладеного Постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС м. Запоріжжя Висоцької А.Г. від 08.09.2014 року, та зобов'язати Заводський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області скасувати арешт усього майна, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, накладений Постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС м. Запоріжжя Висоцької А.Г. від 08.09.2014 року, в рамках виконавчого провадження № 43086756.

У судове засідання представник заявника не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, просив скаргу задовольнити.

Представник Заводського ВДВС у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу на розсуд суду.

Дослідивши докази по справі, розглянувши скаргу, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Заводським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в рамках виконавчого провадження № 43086756 здійснюється примусове виконання виконавчого листа № 332/847/14-ц щодо стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Із постанови старшого державного виконавця Заводського ВДВС м. Запоріжжя Висоцької А.Г. від 08.09.2014 року вбачається, що на все майно боржника ОСОБА_1 накладено арешт та оголошено заборону щодо його відчуження.

Як вбачається із матеріалі справи, станом на вересень 2018 року ОСОБА_1 здійснив погашення заборгованості та не допускає її утворення у подальшому.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Здійснюючи своє право власності власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. ( ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України)

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження"арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Частина 5 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" зазначає, що у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є ... погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За приписами ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тому, суд приходе до висновку, що скарга ОСОБА_1 знайшла своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447,448,449 ЦПК України, ст.ст. 56,74 Закону України «Про виконавче провадження»,суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Заводського ВДВС м. Запоріжжя Шавлукової З.А. щодо відмови у знятті арешту з усього майна що належить боржнику, накладеного Постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС м. Запоріжжя Висоцької А.Г. від 08.09.2014 року, та зобов'язати Заводський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області скасувати арешт усього майна, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, накладений Постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС м. Запоріжжя Висоцької А.Г. від 08.09.2014 року, в рамках виконавчого провадження № 43086756.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.О.Мєркулова