Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.

при секретарі - Матіко Я.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Овсепян Кристина Адіківна до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Овсепян К.А. звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 14.11.2015 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за № 618. За час шлюбу в них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначає, що на даний час шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, протягом останнього місяця вони проживають окремо, оскільки у них різні погляди на сімейні відносини внаслідок чого виникають постійні непорозуміння та сварки, а тому збереження сім`ї є неможливим.

За таких обставин, позивачка просить шлюб, який був укладений 14.11.2015 року між нею та ОСОБА_2 розірвати, а їх малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з нею.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивачки підтримує в межах наданого ним висновку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 заявлений до нього позов, відповідно до його заяви, визнав повністю, суд виходячи з вимог ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе вирішити виниклий між сторонами спір по суті у підготовчому судовому засіданні.

Як вбачається з свідоцтва серії НОМЕР_1 від 14.11.2015 року про шлюб, 14.11.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за № 618.

За час шлюбу у них народився син: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 01.06.2016 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції.

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, сімейне життя між ними не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, проживають окремо, тобто даний шлюб існує тільки формально.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

Що стосується вимоги про визначення місця проживання малолітнього сина сторін, то суд вважає, що малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 , оскільки сторони дійшли спільної згоди.

Спорів щодо поділу спільного майна, сторонами не заявлялося.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 51, 56, 105, 110, 112, СК України, ст.ст.2, 12, 13, 81, 82, 200, 259, 263, 265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 14 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний запис за № 618 - розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 09 грудня 2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк