Провадження № 2/521/3793/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Вікленко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні вказаного складу суду наразі знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги сторона позивачка вказувала, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина у складі квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 була дружиною батька сторони позивача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 перебувала із ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі із 23 грудня 2006 року.

Після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , відкрилась спадщина у складі 5/8 часток квартири за АДРЕСА_2 та квартира за АДРЕСА_3 . Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , були його дружина ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка - ОСОБА_1 , сторона позивачки. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розподілили спадкове майно, за умовами нотаріально посвідченого державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори договору про розподіл спадкового майна від 22.09.2013, зареєстрований в реєстрі за № 3 - 1570, ОСОБА_3 набула в порядку спадкування за законом права власності на квартиру за АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 набула права власності на 5/8 часток квартири за АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі за АДРЕСА_3 разом із померлою ОСОБА_3 . Сторона позивачки у своєму позові стверджує, що до моменту смерті в неї із померлою були добрі відносини, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. ОСОБА_3 до моменту смерті вже досягла пенсійного віку, а тому потребувала сторонньої підтримки та піклування. Сторона Позивачки у своєму позові стверджувала, що за життя таку підтримку померлій ОСОБА_3 надавала.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги є її рідні діти, син - ОСОБА_2 та донька - ОСОБА_5 . Сторона позивачки стверджує, що рідний син померлої ОСОБА_3 за життя своєї матері ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо піклування, надання будь - якої допомоги матері.

Сторона позивачки стверджує, що вона звернулась до сплину шести місячного строку до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, отримала письмову відмову.

У зв`язку із тим, що сторона Позивачки позбавлена можливості захистити своє право в порядку спадкування у позасудовому порядку, звернулась до суду та просила визнати до ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 30,4 кв.м., житлову площу 17,1 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановити факт спільного проживання однією сімє`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи із 15.03.2012 до 01.01.2019. Усунути від права на спадкування за законом майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторона позивачки у відкрите судове засідання не з`явилась, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причину неявки до суду не повідомила.

Представник позивачки адвокат Чорнуцький В.П. у відкрите судове засідання з`явився, заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Представник відповідача адвокат Бондаренко Г.Є. у відкрите судове засідання з`явилась, заявлені вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити.

Відповідач скористався своїм правом в порядку ст. 178 ЦПК України, надав до суду відзив на позовну заяву.

У своєму відзиві Відповідач зазначає, що не згоден із позовними вимогами Позивачки. Звертає увагу суду на те, вимога про визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 30,4 кв.м., житлову площу 17,1 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає приписам ст. ст. 328, 392 ЦК України.

При вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинно бути встановлено факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо безпорадності стану померлої більше 2 - х років, звернення ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за наданням їй допомоги та відмови ОСОБА_2 у наданні своїй матері такої допомоги.

Вимога про встановлення факту спільного проживання померлої із ОСОБА_1 є безпідставною. ОСОБА_1 була дочкою померлого чоловіка, отже приходилась їй падчередцею. Як стверджує ОСОБА_1 і про що не заперечує ОСОБА_2 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 існували хороші стосунку в пам`ять ОСОБА_4 . Між Позивачкою та померлою існували певні родинні відносини, а не ті які намагається ОСОБА_1 встановити у судовому порядку.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги доводи сторін за суттю спору і підставами звернення до суду, дослідивши представлені суду докази, надавши належну правову оцінку правовідносинам, що виниклим між сторонами по справі, суд приходить до наступного висновку.

Як зобов`язує процесуальний закон, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ст. 13 ЦПК України).

Дійсно, згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак як чітко зобов`язує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час судового розгляду справи було встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , актовий запис № 88 вчинений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, свідоцтво про смерті (повторно) серії НОМЕР_1 . На підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеса від 03.10.2019 року по справі № 521/12240/19 про витребування доказів до суду надійшла спадкова справа № 2/2019 за фактом смерті ОСОБА_3 від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Горбань М.В.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 року, в стаціонарі КУ МКЛ № 1. Згідно довідки про причину смерті від 02.01.2019 року, ОСОБА_3 померла від судино - мозкової недостатності, гіпертонічна хвороба.

Згідно спадкової справи 2/2019 заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горбань М.В., спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є рідний син - ОСОБА_2 та донька - ОСОБА_6 . ОСОБА_6 (до шлюбне прізвище - ОСОБА_7 ) до сплину шести місячного строку подала до нотаріуса заяву про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , на користь свого рідного брата - ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить квартира за АДРЕСА_3 .

Померла набула права власності на квартиру на підставі нотаріально посвідченого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою, державним нотаріусом Кіріловою Т.М., договору про розподіл спадкового майна від 22.09.2014, зареєстрований в реєстрі за № 3 - 1570 та свідоцтва про право на спадщину, за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване у реєстрі за № 3 - 1575, спадкова справа № 793/2013. Право власності за померлою на квартиру було зареєстровано 22.09.2013 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори у єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності, витяг № 27094550.

Померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , набув права власності на квартиру на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 23.02.2007 справа № 2 - 3580/2007 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 . Право власності на квартиру у електронному реєстрі права власності на нерухоме майно було зареєстроване 24.05.2007 року, номер витягу 14667060.

ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у зареєстрованому шлюбі із 23.12.2006 року, актовий запис № 443 вчинений Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб (повторне) серії НОМЕР_2 видане 11.01.2007 року.

ОСОБА_1 (до шлюбне прізвище - ОСОБА_9 ) є рідною дочкою ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 2098, свідоцтво про народження (повторне) серії НОМЕР_3 видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 01.03.2012 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії ___ НОМЕР_4, актовий запис № 3427.

Після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 набула права власності на 5/8 часток квартири за АДРЕСА_2 відповідно до нотаріально посвідченого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою, державним нотаріусом Кіріловою Т.М., договору про розподіл спадкового майна від 22.09.2014, зареєстрований в реєстрі за № 3 - 1570.

ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі за АДРЕСА_3 із 15.03.2012 року. ОСОБА_1 була зареєстрована у квартирі ще за життя свого батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та був на той момент власником квартири.

Згідно довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлова - комунальні послуги від 20.02.2015 року, яка була надана ЖБК «Моряк - 8» для пред`явлення до служби субсидій житлова - комунальної організації, станом на 20.02.2015 у квартирі значиться ОСОБА_3 (власниця), ОСОБА_1 (падчериця), ОСОБА_10 (онучка).

ОСОБА_1 до суду надала копію квитанції до прибутково - касового ордеру за № 477 ЧП «Каранфилов» 6 900,00 грн. за умовами договору замовлення.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України).

Як вбачається зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (ст. 2 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як вбачається зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя.

Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини.

Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. Якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди до реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того з подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5, ст. 1268).

Як вбачається з пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч 5 ст 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Суд вважає, що оскільки в силу ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, то відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із змісту позову, наявних матеріалів та доводів сторін, стороною позивачки не надано доказів безпорадності стану померлої ОСОБА_3 , потребу у сторонньому догляді. Звернення померлої до Відповідача з приводу надання їй допомоги, відмови ОСОБА_2 від надання померлій такої допомоги. Стороною позивачки не було надано доказів, що вона допомагала померлій, піклувалась про неї, перераховувала грошові кошти на рахунок померлої з яких потім купувала ліки, продукти, сплачувала комунальні послуги.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного позову.

Керуючись ст. ст. 9 - 13, 76 - 83, 95, 128 - 131, 133, 141, 211, 223, 247, 263 265, 268, 272, 273, 280 - 284, 288, 289, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30- денний строк з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.Д. Коблова