КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах представником ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просив: стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј всіх її доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.11.2018 року та до досягнення дитиною 23 років.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.11.2017 року з ОСОБА_5 на його користь було стягнуто аліменти на утримання спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно.

Разом з тим, 24.09.2018 року ОСОБА_7 досягла повноліття, але продовжує навчання для здобуття вищої освіти на денній формі навчання.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст. ст. 199, 200 СК України, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.08.2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більш як до досягнення донькою 23 років, починаючи з 16.11.2018 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с. 68-72).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Так, в обгрунтування своєї апеляційної скарги, вказує, що судом першої інстанції не було з`ясовано чи може він взагалі надавати будь-яку матеріальну допомогу дитині, в той час як в силу положень ЦПК України доведення цих обставин покладено на позивача.

Також, зазначає, що судом першої інстанції не визначено у якій саме сумі третя особа потребує матеріальної допомоги.

Крім того, зауважує, що покладення судом першої інстанції в основу свого рішення лише пояснення позивача про його матеріальний стан є грубим порушенням принципів змагальності та рівності сторін процесу (а.с. 78-82).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.09.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 85-87).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.10.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 97, 98).

12.11.2019 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому він, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін (а.с. 104-108).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.11.2019 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до нормматеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , яка є спільною донькою сторін по справі та 24.09.2018 року досягла повноліття, з 01.09.2017 року є студенткою Київського національного торгівельно-економічного університету з денною формою навчання на факультеті обліку, аудиту та інформаційних систем.

Згідно з Договором про навчання № 4532д/6к-2017 від 11.09.2017 року, укладеного між Київським національним торгівельно-економічним університетом в особі проректора університету ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , загальна вартість освітньої послуги за період навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року становить 64 290 грн. 00 коп.

При цьому, як встановлено судом та не заперечувалося самими сторонами у справі, донька проживає з батьком - позивачем по справі.

В свою чергу, у відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Положеннями ст. 182 СК України регламентовано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Крім того, як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Як встановлено судом першої інстанції з пояснень сторін по справі, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 працюють та отримують доходи від своєї праці в розмірі мінімальної заробітної плати.

Також, у судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача підтвердила, що відповідач ОСОБА_9 до досягнення донькою повноліття сплачувала аліменти на її утримання, а наразі продовжує сплачувати щомісячно аліменти на спільного з позивачем сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доводи представника апелянта про те, що під час розгляду справи судом першої інстанції нею не визнавалися ті обставини, що відповідач працює та отримує мінімальну заробітну плату, спростовуються технічним звукозаписом судових засідань, дослідженим колегією суддів під час апеляційного перегляду даної справи.

Крім того, щодо посилань представника апелянта на те, що доведення обставин щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу дитині покладено на позивача, слід зазначити, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість, ані під час розгляду справи судом першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду будь-яких належних та допустимих доказів, як б підтверджували викладені в апеляційній скарзі обставини, стороною відповідача надано не було.

В свою чергу, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення, спрямоване, перш за все, на захист інтересів дитини.

З огляду на вищевикладене, а також те, що при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська