Справа № 629/5533/18
Провадження № 2/629/184/19
28.01.2019 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді -Мицик С.А., при секретарі судових засідань -ОСОБА_1, представників позивача- Кравченка В.О. та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, надвірними спорудами та земельною ділянкою,-
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідачі у судове засідання не зявились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, відзиви на позов не надали.
Вислухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно копій договору купівлі- продажу №173 від 22.05.1999 року, зареєстрованого Лозівською філією Харківської товарної біржі (реєстраційний номер 173), рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.10.2013 року, яким визнано дійсним вказаний договір купівлі- продажу, та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку власниками житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: м. Лозова вул. Енгельса(Ковальська) буд. 84 є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 8-10).
З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та за вказаною адресою зареєстровано місце проживання: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).
За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 та інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні (а.с.18-20).
За змістом позовної заяви, відповідачі не сплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житла та не приймають участі у спільному побуті. Позивач не чинив ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачам, особистих речей та майна, які належать відповідачам в зазначеному житловому приміщенні немає.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною першою статті 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16.
Керуючись ст.ст. 259, 280 ЦПК України, ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 15, 317, 319, 321, 355, 368, 369, 383, 391 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, надвірними спорудами та земельною ділянкою- задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя С.А. Мицик