25.01.2019 Справа № 363/2193/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участі секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вони перебувають у шлюбі з 12 липня 2014 року. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони фактично припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Спільне подружнє життя не склалось із-за різних поглядів на життя, на ведення домашнього господарства.

Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

13 серпня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та прийнято до свого провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 листопада 2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судове засіданні не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Термін на примирення не потрібен.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Сторони перебувають у шлюбі з 12 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 166701, видане відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 146.

Від шлюбу сторони по справі мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 289459, видане виконавчим комітетом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 7.

Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття. Мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя ( ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало неможливими, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору.

Керуючись статтями 104, 112 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 липня 2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 146 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80грн.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «Кучерук».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_2).

Суддя О.Д. Рудюк