Провадження № 2-з/234/46/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Бакуменко А.В. за участі секретаря судового засідання - Кісточка І.В. розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) про забезпечення позову , -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Краматорського міського суду надійшла заява про - забезпечення позову в цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначили, що ОСОБА_1 має заборгованість перед банком в сумі 58004,16 грн.. Банком встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок загальною площею 29,80 кв.м. розташований за адресою АДРЕСА_1 та квартира загальною площею 23,30 кв.м., розташована АДРЕСА_2 .

Просять суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищевказане нерухоме майно, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає., з наступних підстав.

Відповідно до вимог чч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пп.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Сума боргу, котру згідно позовних вимог виставив банк становить 58004,16 грн.

В забезпечення належного виконання ймовірного рішення суду , банк просить накласти арешт на квартиру та будинок, що належать відповідачу, однак оцінивши рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог суд вважає, що таке забезпечення не відповідає розміру заявлених вимог, значно перевищуючі останні.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Тому обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є розмірним із предметом спору.

За таких обставин

Ураховуючи, вищевикладене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є розмірним із предметом спору, а отже заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.15-153 ЦПК , суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) про забезпечення позову залишити без задоволення .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А. В. Бакуменко