ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року м. Чернівці

справа № 725/758/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.,

секретар: Скрипка С.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ПАТ «Страхова компанія «Вусо»,

третя особа: ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 липня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Нестеренка Є.В., дата виготовлення повного тексту рішення 08 липня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди (а.с.2-4).

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є уповноваженою особою власника та правомірним користувачем транспортного засобу «Шкода Супер Б», р.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_3 .

Так, 17.03.2018 року о 21 годині в м. Чернівці по вул. Винниченка, 121 між автомобілем «Шкода Супер Б», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем «Пежо Партнер», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 сталось зіткнення, внаслідок якого обидва автомобілі отримали численні механічні та технічні пошкодження, чому передувало те, що автомобіль відповідача ОСОБА_2 «Опель Комбо» р.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по правій смузі руху в попутному напрямку із автомобілем «Шкода Супер Б», р.н.з. НОМЕР_1 , в стані заносу юзом перемістився на смугу руху останнього, чим перекрив її, змусивши водія ОСОБА_1 застосувати гальмування, внаслідок чого відбувся виїзд автомобіля позивача на зустрічну смугу руху і зіткнення із автомобілем, що рухався по даній смузі.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.07.2018 року закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно висновку експерта №190-Р від 30.10.2018 рок Чернівецького НДЕКЦ МВС України вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Шкода Супер Б», р.н.з. НОМЕР_1 , дорівнює його ринковій вартості і становить 68 236.46 гривень станом на момент ДТП.

Провадження №22-ц/822/906/19 Категорія 34

Враховуючи вище викладене, позивач просив суд стягнути з ПАТ «СК «Вусо» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП 68 236,46 грн страхового відшкодування та судові витрати в розмірі 8 720 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «СК «Вусо» заперечувало щодо вимог та просило відмовити у їх задоволенні, зазначаючи, що будь-якого повідомлення про настання ДТП до ПАТ «СК «Вусо» не надходило, заяву про виплату страхового відшкодування ні від позивача чи його представника компанія не отримувала, чим не виконано жодного обов`язку, передбаченого ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того вказувало, що на підтвердження правомірного володіння автомобілем позивач надав нотаріально посвідчену заяву від 18.07.2018 року, видану через 4 місяці після ДТП.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що доручення на право користування громадянином ОСОБА_1 транспортного засобу іноземної реєстрації видана 18.07.2018 року, а дорожньо-транспортна пригода за участю даного громадянина та транспортного засобу сталася 17.03.2018 року, виходячи з цього суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на час дорожньо-транспортної пригоди не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу, а також зазначив, що із заявою про ДТП та виплату страхового відшкодування до відповідача власник транспортного засобу - фірма «UAB Deimirus» та позивач не звертались.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, судом не вірно застосовано норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення спору.

Вказує, що судом не повністю досліджено текст нотаріально посвідченої заяви від 18.07.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 передано транспортний засіб «Шкода Супер Б», р.н.з. НОМЕР_1 , на необмежений час із правом безоплатного користування, продажу та отримання будь-яких коштів, в тому числі страхового відшкодування на території країни і за кордоном, у зв`язку з чим і звернувся до суду.

Просить рішення скасувати, позов задовольнити в повному обсязі.

В свою чергу, на апеляційну скаргу ПАТ «СК «Вусо» подано відзив, у якому зазначають про передчасне уявлення апелянта про наявність підстав для відшкодування шкоди в судовому порядку за відсутності при цьому порушень прав та інтересів позивача.

Вказує, що судом першої інстанції всебічно перевірено обставини справи та вирішено спір у відповідності з нормами матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. В рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду першої інстанції щодо встановлених обставин та правові наслідки є правильним.

Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам закону відповідає.

Обставини скоєння ДТП, закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення сторонами визнається та не спростовується.

Крім того, згідно витягу страхового полісу вбачається, що страхова відповідальність транспортного засобу «Опель Комбо», р.н.з. НОМЕР_3 , застрахована в ПАТ «СК «Вусо» (а.с.9).

Згідно висновку експерта від 30.10.2018 року №190-Р вартість матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля марки «Шкода Супер Б», р.н.з. НОМЕР_1 , станом на 17.03.2018 року могла б становити 68 236,46 грн. (а.с.11-12).

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно приписів ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що страховик відповідає за завдану шкоду в межах встановленого ліміту, а з винної особи стягується лише сума, яка непокрита страховою виплатою, зверненню потерпілої особи із вимогами безпосередньо до суду до страхової компанії передує пред`явлення вимог до страховика особи в позасудовому порядку.

Так, відповідно до ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.

Відповідно статтями 36, 37 зазначеного Закону визначено порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати, а також відмова у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п.37.1.3. та п.37.1.4 ст.37 Закону невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України), ч.2 ст.14 цього Кодексу визначено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції позивач не повідомляв відповідача про настання страхового випадку і не звертався із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «Вусо», у зв`язку з чим відсутнє порушення його права, а тому позов є передчасним.

Крім того, колегія суддів зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про іншу підставу відмови у задоволенні вимог відносно того, що доручення на право користування громадянином ОСОБА_1 транспортного засобу іноземної реєстрації видана 18.07.2018 року, а дорожньо-транспортна пригода за участю даного громадянина та транспортного засобу сталася 17.03.2018 року, оскільки якщо ОСОБА_1 на час дорожньо-транспортної пригоди й не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу, про те ця обставина не є вирішальною в даному спорі при наявності засвідчених повноважень на звернення за захистом порушених прав від імені власника ТЗ, що підтверджує право позивача на отримання відшкодування, в тому числі страхового, від імені власника, про що зазначалося в доводах позовної заяви.

Проте, зазначений висновок суду першої інстанції не вплинув на законність ухваленого рішення із вище зазначених інших підстав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий підпис /І.Н. Лисак/

Судді підписи /А.І. Владичан, І.Б. Перепелюк/