Справа № 368/312/19
Рішення

Іменем України

"01" липня 2019 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Салій Я.С.

З участю учасників процесу:

Представник позивача - ОСОБА_1

Відповідач - ОСОБА_2

Представник відповідача - ОСОБА_3

- розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд, -

В С Т А Н О В И В :

15.03.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , - про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, ( а.с., 2 - 5), в якій позивач просив суд:

- визначити додатковий строк, достатній для подання ним, ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері, - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_4 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

Його мати, - ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , (копія свідоцтва про смерть додається). Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на дві земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,32, розташовану на території Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області (копія державного акта на право приватної власності на землю додається).

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування, відповідно до ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Його мати за життя склала заповіт від 07.04.2010 року, відповідно до якого вона заповіла зазначену вище земельну ділянку гр. ОСОБА_5 - Відповідачеві 2 у даній справі.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни, - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Він відповідно до вищезазначених вище норм закону є непрацездатною особою, оскільки є пенсіонером за віком (копія пенсійного посвідчення додається). Таким чином він має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті його матері.

Відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлюється строк для подачі такої заяви у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В установлений законом шестимісячний термін, 08.12.2018 року він направив поштовим конвертом до Ржищівської міської державної нотаріальної контори власну письмову заяву про прийняття спадщини, яка надійшла до адресата 12 грудня 2018 року та була зареєстрована за № 230/02- 14 (копія заяви додається).

Проте, державний нотаріус листом вих. № 4/02-14 від 09.01.2019 року (копія листа додається) повідомила йому про неможливість оформлення його спадкових прав, оскільки він помилково зазначив іншу дату смерті його матері і справжність його підпису на цій заяві не засвідчено нотаріально, що також, як зазначила нотаріус, є порушенням. Тому нотаріус прийшла до висновку, що його заява не може бути прийнятою через допущені у ній помилки, а для подачі нової він вже пропустив встановлений законом шестимісячний строк. При цьому йому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання такої заяви може бути вирішено за письмовим погодженням спадкоємців, які прийняли спадщину, або судом.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Додатково пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (абз.1 п. 24 Постанови).

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Його батько - відповідач 1 не заперечує щодо подачі ним заяви про прийняття в порядку спадкування належної йому обов`язкової частки спірного спадкового майна, що належало покійній мамі. Проте, відповідач 2 категорично проти цього заперечує.

Оскільки лише допущені ним помилки стали підставою відмови нотаріуса у прийнятті заяви, поданої ним вчасно, він вважає, що має всі підстави звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання нової заяви.

На виконання припису п. 8 ч. З ст. 175 ЦПК України повідомляю про наявність у нього оригіналів письмових доказів, копії яких додано до цієї заяви.

Заходи досудового врегулювання спору та заходи забезпечення доказів або позову до подання даної позовної заяви не здійснювалися.

Судові витрати, які я поніс у зв`язку із розглядом справи, складають 768,40 грн., сплачені ним у якості судового збору.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести в зв`язку із розглядом справи, нимю не проводився.

Іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав він не подавав.

15.03.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., (а.с., 14).

03.04.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, ( а.с., 38 - 39), про відкриття провадження у справі, призначено справу до слухання в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 02.05.2019 року.

22.04.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов відзив на позовну заяву, подану ОСОБА_5 , ( а.с., 20 - 22), наступного змісту:

Кагарлицьким районним судом Київської області 03.04.2019р. винесено Ухвалу про відкриття провадження у справі № 368/312/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

17.04.2019р. засобами поштового зв`язку Відповідач 2 - ОСОБА_5 отримав вищезазначену Ухвалу, якою встановлено строк для надання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дати її отримання. Таким чином, кінцевим строком надання відзиву на позов є 02.05.2019р.

Відповідач 2 не погоджується з аргументацією, якою обґрунтовується правова позиція в позові виходячи з наступного.

Обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати Позивача ОСОБА_6 , яка проживала в АДРЕСА_1 .

За життя, - 07 квітня 2010 року, ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла з належного їй майна - одну земельну ділянку з кадастровим номером :03:302:0005, площею 9,32 га., яка розташована на території Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області - ОСОБА_5 (далі - Відповідач 2).

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється сгрок у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1223. 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Позивач про факт смерті ОСОБА_6 був обізнаний, був присутній на її похоронах. Також йому було відомо, що його батько ОСОБА_2 подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Позивач такий строк пропустив.

Для того, щоб заява вважалася належно поданою, необхідно щоб було дотримано вимоги як до строків її подання, так і до порядку її оформлення, встановлених ч. 1 ст. 1269 ЦК України та п.3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р.

Позивачем до нотаріальної контори було подано 08.12.2018 року заяву, що не містить нотаріально посвідченого підпису, а отже, такий документ не може бути прийнятий нотаріусом в якості заяви для прийняття спадщини. В інших випадках, нотаріус звертається до заявителів з проханням з`явитися до нотаріальної контори та подати заяву особисто, щоб засвідчити його підпис нотаріально, або направити заяву з нотаріально засвідченим підписом. При цьому, така заява має бути направлена нотаріусу з дотриманням 6-місячного строку.

Жодної з цих умов Позивачем не було дотримано.

Той документ, що подав Позивач, хай і несвоєчасно, не можна назвати належно оформленою заявою про прийняття спадщини у відповідності до чинного законодавства України.

Про допущені Позивачем порушення, які унеможливлюють прийняття його заяви, Позивача було повідомлено державним нотаріусом листом (вих № 4/02-14 від 09.01.2019р.), що додано самим Позивачем до позову.

Так, Позивача було повідомлено, що крім пропущеного строку, заява, в порушення п.3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р., має містити нотаріально засвідчений підпис заявника, який відсутній.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Це правило може бути застосоване, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, про що зазначає і Пленум Верховного Суду України у п.24 Постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, в обгрунтування поважності причин для поновлення йому пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилався:

- на вчасність подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що категорично не відповідає дійсності:

- якби Позивач не чекав завершення шестимісячного строку, він встиг звернутися до нотаріальної контори і оформити заяву належним чином, посвідчивши підпис нотаріально;

- перебування Позивача на пенсії, тобто його право на успадкування обов`язкової частки, відповідно до ст. 1241 ЦКУ, незалежно від змісту заповіту, але це право не є абсолютним. Навіть особи, які мають право на обов`язкову частку також зобов`язані дотримуватися вимог щодо своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини в 6- місячний строк. Ця позиція відображена в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах щодо спадкування»: «той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її».

Щодо судових витрат Відповідача 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, Відповідач 2 подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс, і які очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи.

Відповідачем 2 укладено з Адвокатським об`єднанням «Радник» Договір про надання правової допомоги № 163/2019 від «08» квітня 2019 року.

Для надання професійної правничої допомоги Відповідачу 2 у спорі з ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, було укладено Додаткову угоду, відповідно до якої, станом на дату подання даного відзиву, Відповідач 2 сплатив на рахунок Адвокатського об`єднання 3000 (три тисячі) гривень. Дана сума передбачає оплату за наступний обсяг послуг:

- підготовка відзиву на позов - 1000 (одна тисяча) гривень, без ПДВ;

- участь адвоката в (одному) судовому засіданні 2000 (дві тисячі) гривень, без ПДВ.

У разі необхідності надання послуг в більшому обсязі, сторони укладають додаткову угоду, в якій відповідно збільшують розмір оплати.

Висновок.

Таким чином, Позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини, а помилки внаслідок власного недбальства чи незнання закону Позивача не можуть розцінюватися як об`єктивна обставина, яка утруднювала здійснення ним цих дій.

Враховуючи, що:

- Позивач порушив строк подання заяви до нотаріальної контори;

- причинами порушення строку для прийняття спадщини НЕ Є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для Позивача на вчинення ЦИХ дій, Просить суд:

- відмовити в визначенні додаткового строку для подання ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- відшкодувати ОСОБА_5 (зареєстрований: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати в суді першої інстанції на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної судової справи, в сумі 3 000 (три тисячі) гривень.

02.05.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 23.05.2019 року в зв`язку з неявкою позивача, відповідачів, ( а.с., 45 - 46).

22.05.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла відповідь на відзив, ( а.с., 57 - 59), подана ОСОБА_7 , в якій вказано наступне:

Ознайомившись із відзивом відповідача ОСОБА_5 на подану ним позовну заяву у даній справі, вважає наведені ним заперечення надуманими та такими, що не базуються на нормах права, виходячи із наступного.

Насамперед, безпідставними є твердження Відповідача 2 про те, що заява про прийняття спадщини була подана ним з пропущеним 6-місячним строком. При цьому Відповідач 2 сам собі суперечить, підтверджуючи факт подання ним цієї заяви до нотаріальної контори 08.12.2019 року із врахуванням того, що днем смерті його матері (часом відкриття спадщини) було 09 червня 2018 року. Таким чином, з моменту подачі ним даної заяви до закінчення терміну її подання залишалося ще більше доби.

Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Тому реальною підставою щодо відмови нотаріуса у прийнятті від його заяви про прийняття спадщини стали не пропуск ним встановленого законом строку, а помилки, допущені у заяві, поданій вчасно.

Підтвердженням цього слугує письмовий висновок нотаріуса від 09.01.2019 року № 4/02-14, в якому прямо зазначено, що його заява не може бути прийнятою через допущені у ній помилки, а для подачі нової він вже пропустив встановлений законом шестимісячний строк.

Натомість Відповідач 2 намагається довести, що немає жодної різниці між заявою поданою вчасно, але з помилками та заявою, поданою поза межами встановленого законом терміну. Проте, дана правова позиція Відповідача 2 не ґрунтується на матеріалах справи та існуючих нормах законодавства.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив наступне: «Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови».

Таким чином, причина пропуску ним встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини пояснюється цілком реальними та об`єктивними обставинами і не підпадає під наведені вище причини пропуску такого строку, що унеможливлюють його поновлення в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, вважає причину пропуску ним строку для прийняття спадщини поважною, що відповідно до положень ч.З ст.1272 ЦК України, дає йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання відповідної заяви.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вважає, що запобігання виникненню такого порушення є додатковою підставою для задоволення його позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 179 ЦПК України, - позивач просить відхилити наведені відповідачем у відзиві заперечення, як безпідставні та задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

23.05.2019 року судом проведено підготовче судове засідання, та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено ухвалу про закриття підготовчого судового провадження та призначено справу до судового розгляду на 12 год. 00 хв. 11.06.2019 року, ( а.с., 60 - 61).

11.06.2019 року у слуханні справи було оголошено перерву на 11 год. 00 хв. 01.07.2019 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 , - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача ОСОБА_4 , ( а.с., 50), в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги, - підтримує в повному обсязі.

Окрім того, в судове засідання з`явивися представник позивача, - адвокат Рябокляч К.О.

В судововому засідання представник позивача ОСОБА_4 , - адвокат Рябокляч К.О. позов підтримав в повному обсязі, обгрунтовував свою позицію обставинами, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви, ( а.с., 2 - 5), та в мотивувальній частині відповіді на відзив ( а.с., 57 - 59), та які судом наведено вище.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов підтримав, та зазначив, що покійна ОСОБА_6 була його дружиною, проте, він ніколи не чув від неї, що вона мала бажання скласти заповіт на ОСОБА_5 , який навіть не є їм родичем.

Вважає, що складання заповіту його дружиною, - це якась помилка.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився його представник, - адвокат Соковікова Ю.М.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 , - адвокат Соковікова Ю.М. заперечувала проти позову в повному обсязі, обгрунтовувала свою позицію обставинами, які викладені в відзиві, ( а.с., 20 - 22), та які судом наведено вище.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, досілдивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

Позивачем по даній справі є фізична особа, - громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Яблунівка Кагарлицького району Київської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 06 вересня 1996 року Ватутінським РУ ГУ МВС України в місті Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , (а.с., -6), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідачем 1 по даній справі є фізична особа, - громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Півці Кагарлицького району Київської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 14 липня 1998 року Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області, ( а.с., 52), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідачем 2 по даній справі є фізична особа, - громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Київ, що проживає за адресою: АДРЕСА_6 , ( а.с., 11, 17 - зворотня сторона).

Отже, спір між сторонами виник в галузі спадкового права за наступних обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , - спадкодавець по даній справі.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , яке видане 13 червня 2018 року виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, ( а.с., 7), в якому зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка село Яблунівка Кагарлицького району Київської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років, про що 13 червня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 05.

Місце смерті - Україна, Київська область, місто Ржищів.

Як вбачається з заповіту, ( а.с., 11), укладеного 07.04.2010 року та посвідченого нотаріусом Ржищівської міської державної нотаріальної контори Отькало С.В. за життя спадкодавець по даній справі, - ОСОБА_6 склала заповітне розпорядження, згідно з яким з належного їй майна земельну ділянку під кадастровим номером :03:302:0005 площею 9,32 га, розташовану на території Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, що належить їй на підставі державного акту на право приватної власності серії І - КВ № 054013, виданого Яблунівською сільською радою Кагарлицького району Київської області 02.04.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 76, - заповіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Так, дійсно спадкодавцю по даній справі, - ОСОБА_6 за життя належала земельна ділянка під кадастровим номером :03:302:0005 площею 9,32 га, розташовану на території Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, що належить їй на підставі державного акту на право приватної власності серії І - КВ № 054013, виданого Яблунівською сільською радою Кагарлицького району Київської області 02.04.2001 року, ( а.с., 10), та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 76.

Проте, після смерті ОСОБА_6 залишилися її спадкоємці, серед яких, зокрема, - є позивач по даній справі, - ОСОБА_4 , який є рідним сином спадкодавця.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , яке видане 20 квітня 2011 року (повторно), ( а.с., 8), в якому зазначено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в Книзі реєстрації народжень 03 червня 1958 року зроблено відповідний актовий запис за № 8.

В графі «мати» зазначена ОСОБА_6 , - спадкодавець по даній справі.

Далі, позивач ОСОБА_8 є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_9, ( а.с., 9), яке видане 26.06.2018 року.

В установлений законом шестимісячний термін, 08.12.2018 року позивач ОСОБА_8 направив поштовим конвертом, ( а.с., 12, та зворотня сторона) до Ржищівської міської державної нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини, яка надійшла до адресата 12 грудня 2018 року та була зареєстрована за № 230/02- 14 (копія заяви додається).

Проте, державний нотаріус листом вих. № 4/02-14 від 09.01.2019 року (копія листа додається) повідомила йому про неможливість оформлення його спадкових прав, оскільки він помилково зазначив іншу дату смерті його матері і справжність його підпису на цій заяві не засвідчено нотаріально, що також, як зазначила нотаріус, є порушенням. Тому нотаріус прийшла до висновку, що його заява не може бути прийнятою через допущені у ній помилки, а для подачі нової він вже пропустив встановлений законом шестимісячний строк. При цьому йому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання такої заяви може бути вирішено за письмовим погодженням спадкоємців, які прийняли спадщину, або судом.

Проте, суд вважає, що в даному випадку слід задоволити позовні вимоги позивача ОСОБА_4 , та винести рішення, яким захистити його законні права та інтереси, як спадкоємця, - шляхом визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з огляду на наступне.

Згідно положень ст.1233 ЦК України заповіт, - є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно положень ст. 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється трок у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався цим правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 07 листопада 2015 року № 6-148цс15.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, до поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Розділом 3 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відповідно до п 3.23. гл. 10 Розділу II Порядку, своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Таким чином, чинне законодавство України передбачає декілька варіантів порядку реалізації громадянами права подання заяви про прийняття спадщини. У випадку, якщо фізична особа за станом свого здоров`я або іншими причинами не має можливості прийти до нотаріальної контори, то така особа може запросити нотаріуса додому для особистого написання заяви у присутності нотаріуса або ж направити таку заяву поштою з обов`язковим засвідченням справжності підпису заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , закінчувався ІНФОРМАЦІЯ_8.

08 грудня 2018 року позивач ОСОБА_4 направив поштою Ржищівській міській державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини.

Даний факт підтверджукється копією конверта, з відміткою про прийняття поштовим відділенням, ( а.с., 12 - зворотня сторона).

Тобто, фактично, позивачем ОСОБА_4 не було пропущено строки на подання заяви про прийняття спадщини, а в свою чергу нотаріусу в дотримання положень п 3.23. гл. 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, - необхідно було надіслати лист спадкоємцю, - в даному випадку, - ОСОБА_4 , в якому запропонувати надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, - для проведення відповідних нотаріальних дій, що, на жаль, нотаріусом вчинено не було.

Відповідно, суд в даному випадку вважає, що заяву про прийняття спадщини позивачем ОСОБА_4 було надіслано вчасно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно, з огляду на вищевказану норму матеріального права, - поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

- у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

- ці обставини визнані судом поважними.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Розділом 3 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відповідно до п 3.23. гл. 10 Розділу II Порядку, своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису хоби на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним нином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у іпадкову справу.

Таким чином, чинне законодавство України передбачає декілька варіантів порядку реалізації громадянами поава подання заяви про прийняття спадщини. У випадку, якщо фізична особа за станом свого здоров`я або іншими причинами не має можливості прийти до нотаріальної контори, то така особа може запросити нотаріуса додому для ісобистого написання лаявиу присутності нотаріуса або ж направити таку заяву поштою з обов`язковим засвідченням справжності підпису заявника.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути залежним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються.

Суд, дослідивши всі надані сторонами докази, в даному випадку вважає, що причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини був той факт, що позивачем по справі, - ОСОБА_4 , який згідно норм матеріального права, а саме, - СК та ЦПК України, що зазначені вище, - має право на обов`язкову частку у спадщині, було направлено поштою до Ржищівської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що свідчить про те, що в період визначеного Законом строку для прийняття спадщини, позивач, хоча і з певним порушенням, (не завірення підпису, тощо), проте, - зернувся до нотаріуса з відповідною заявою, натомість вищевказана заява нотаріальною конторою була отримана, хоча із запізненням, проте, суд ввважає, що запізнення в даному випадку є об`єктивною причиною, яка не залежала від волі позивача, а тому вищевказані обставини справи, суд вважає поважною причиною для пропуску подачі заяви для прийняття спадщини позивачем ОСОБА_4 , що, звісно, тягне за собою задоволення даного позову.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 214 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивач ОСОБА_4 , - мали місце;

- із встановлених обставин випливають правовідносини в сфері спадкового права;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, ППВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1220, 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення;

- судові витрати слід залишити за позивачем ОСОБА_4 , не стягуючи такі витрати з відповідачів ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 ;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

В матеріалах справи міститься:

- квитанція № NOR8N40250 від 15 березня 2019 року, яка засвідчує той факт, що позивачем ОСОБА_4 при подачі позовної заяви сплачено 768 (сімсот шістдесят вісім сорок) грн. 40 коп. судового збору, проте, враховуючи ту обставину, що позивач ОСОБА_4 ні в прохальній частині, ні його представник, - адвокат Рябокляч К.О. в судовому засіданні (зокрема, в судових дебатах) не просили стягувати судові витрати, понесені позивачем, - з відповідачів по справі, а тому такі судові витрати слід залишити за позивачем, - не стягуючи їх з відповідачів, - адже суд не може вийти за межі позовних вимог.

Враховуючи вищевказане, керуючись «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, ППВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1220, 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визнати причини пропуску фізичною особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Яблунівка Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 06 вересня 1996 року Ватутінським РУ ГУ МВС України в місті Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки село Яблунівка Кагарлицького району Київської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ржищів Київської області, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , видане 13 червня 2018 року виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, - поважними та встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Яблунівка Кагарлицького району Київської області, громадянину України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 06 вересня 1996 року Ватутінським РУ ГУ МВС України в місті Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , додатковий строк у три місяці після вступу рішення в законну силу, - для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки село Яблунівка Кагарлицького району Київської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.