Дата документу 03.12.2019 Справа № 314/1764/14-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 314/1764/14 Головуючий у 1 інстанції: Кіяшко В.О.
№ 22-ц/807/3366/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.

секретар: Остащенко О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 вересня 2019 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Вільнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, боржник ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вільнянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 вересня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії Вільнянського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження № 46683707 стосовно примусового виконання виконавчих листів:

виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 314/2603/17 від 23.07.2018 року виданого на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 31743,45грн;

виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 314/2603/17 від 23.07.2018 року виданого на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 640,00грн;

виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 314/5866/16-ц від 31.03.2017 року виданий Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 76274,83грн;

виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 314/2399/15-ц від 04.02.2016 року виданий Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 24026,14грн;

виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 314/1764/14-ц від 01.09.2014 року виданий Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 27528,71грн;

виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 314/1764/14-ц від 01.09.2014 року виданий Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 275,00грн;

виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 314/5056/13-ц від 03.04.2014 року виданий Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 7186,54грн;

виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-66 від 23.05.2007 року виданий Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 34035,04грн;

виконавчі провадження у відповідності до закону України «Про виконавче провадження» об`єднані у єдине виконавче провадження, про що винесено відповідні постановив.

Під час проведення виконавчих дій, стягувачем була оскаржена оцінка арештованого майна, як зазначає заявник скарги, вона не погоджувалася з ціною, позаяк ціна була значно завищена що і призвело до неможливості реалізувати майно.

Заявник скарги скористалася правом, наданим частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.447 ЦПК України, якою передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами, права чи свободи яких порушено, до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», за якими виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як алгоритм дій державного виконавця так і заходи примусового виконання передбачені положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

За частиною 1 ст.48 закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ч.5 ст.48 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому ст.57 цього Закону.

Порядок реалізації арештованого майна затверджений наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року.

В свою чергу, ч.ч.1-3,5,6 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-деннийстрок з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-деннийстрок з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

ОСОБА_1 посилається на те, що державний виконавець не мав право здійснювати реалізацію майна за завищеною ціною, мав дочекатися результатів оскарження оцінки, натомість вона сама зазначає про те, що справа про оскарження оцінки була залишена без розгляду.

Тож посилання заявника скарги на те, що оцінка була завищеною є припущенням.

Також сам по собі факт того, що майно передавалося на реалізацію під час, коли ухвалою суду було зупинено виконання, не свідчить про порушення прав стягувача, цим доводам суд першої інстанції надав відповідну оцінку.

Суд першої інстанції, перевіряючи доводи скарги зазначив, що арештоване майно передано на реалізацію 16.01.2018 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня складання звіту про оцінку майна від 09.08.2017 року. В зв`язку з цим та з огляду на положення абзацу другого ч.6 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», майно не підлягало повторній оцінці.

Лише після передачі майна на реалізацію 19.01.2018 до Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області надійшла ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області про зупинення передачі арештованого майна на реалізацію, тому у відповідності до п. 3 частини першої ст. 34, статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження та направлено сторонам до відома та на адресу ДП «СЕТАМ» до виконання. 23.04.2019 ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області провадження за скаргою ОСОБА_1 було закрито. 06.05.2019 у відповідності до ч. 5 ст. 35 Закону «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчих дій та направлено сторонам до відома та до ДП «СЕТАМ» до виконання. Згідно протоколу № 409384 за лот №260206 призначено електронні торги на 03.06.2019 року. На теперішній час реалізацію житлового будинку що належить ОСОБА_2 знято з реалізації у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова колегія виходить також з того, що заявником скарги не зазначено, яким чином оскарження дій ВДВС щодо вжиття заходів з реалізації майна, сприяє реалізації її прав як стягувача.

Адже на даний час, як зазначено державним виконавцем при апеляційному розгляді, виконання триває, вживаються заходи задоволення вимог стягувача за рахунок іншого майна.

Тож з огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 вересня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

О.З. Поляков