Справа № 559/2665/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Лесі Українки про визнання договору купівлі-продажу дійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Лесі Українкипро визнання договору купівлі-продажу дійсним.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що згідно витягу про державну реєстрацію прав приміщення пташника, що знаходиться в АДРЕСА_1 належить відповідачу СВК ім..Лесі Українки. Протоколом загальних зборів членів СВК ім..Лесі Українки №8 від 31 жовтня 2017 року було прийнято рішення про продаж вказаного майна. Протоколом загальних зборів членів СВК ім..Лесі Українки №9 від 28 липня 2018 року було погоджено відчуження вказаного приміщення та визначено ціну продажу 111582 гривень. Позивачем сплачено вказану суму, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, що змусила позивача звернутися до суду із вказаним позовом. Просить позов задоволити, визнати договір купівлі-продажу приміщення пташника та визнати за ним право власності.

В судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідача в судове засідання також не з'явився, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Право власності Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Лесі Українки на пташник, що розташований за адресоюв АДРЕСА_1, підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №37032063 від 27.12.2012 (а.с.15)

Відповідно до вимог частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами договору ОСОБА_1 та СВК ім..Лесі Українки, було погоджено всі істотні умови, зокрема щодо предмета та ціни договору (а.с.7, 8, 9)

На виконання умов договору купівлі-продажу пташника позивачем, як покупцем, було сплачено 116582 гривень, що підтверджується квитанціями ( а.с.10, 11)

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Однак, в подальшому голова СВК України ім..Лесі Українки договір нотаріально не посвідчив, чим ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу пташника.

У статті 655 ЦК України зазначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Правочини можуть визнаватися дійсними виключно з підстав, визначених частиною другою статті 219 і частиною другою статті 220 ЦК України. Вимоги про визнання дійсними правочинів з інших підстав задоволенню не підлягають з огляду на невідповідність таких вимог установленим законом способам захисту прав та законних інтересів (частина друга статті 16 ЦК України).

Відповідно до вимог частини 2 статті 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч.2 ст.220 ЦК України.

Отже, однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі за № 6-1288цс17.

Таким чином, позивач, як добросовісний набувач майна, не може набути нежитлове приміщення за вищевикладених умов. У даних правовідносинах вбачається не можливе оформлення договору, оскільки представник СВК ім. Лесі Українки ухилився від його нотаріального посвідчення, що позбавляє позивача можливості провести державну реєстрацію права власності на придбане ним нерухоме майно. Умови договору купівлі-продажу приміщення пташника були повністю виконані, інших підстав для визнання договору купівлі-продажу нікчемним немає, що дає можливість визнати його дійсним з підстав, встановлених статтею 220 ЦК України. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права.

Керуючись ст.ст. 218, 220, 391, 392, 655, 392, 334 ЦК України та ст.ст.12, 13, 77, 78, 89, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Лесі Українки про визнання договору купівлі-продажу дійсним задоволити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу приміщення пташника, що знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 1615,6 кв.м., укладений 29 листопада 2018 року між ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1, жителем АДРЕСА_1) та сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. Лесі Українки ().

Визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення пташника, що знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 1615,6 кв.м.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішенн я виготовлено 01.02.2019 року.

Суддя: