Справа № 161/3341/19 Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М.
Провадження № 22-ц/802/857/19 Категорія: 83 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Вергун Т.С.

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, про стягнення шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби м. Луцька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення шкоди. Позов мотивує тим, що з 06.02.2002 року перебуває на обліку у Луцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року. В зв`язку з прийняттям змін до Податкового кодексу України, які діяли з 01.01.2015 року по 27.02.2018 року, Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України за період з лютого 2015 року по лютий 2018 року включно, стягувало щомісяця з її пенсії податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Всього з пенсії за вказаний період було стягнуто обов`язкових платежів на загальну суму 50774, 42 грн., з яких 46550,1 грн. - податку на доходи фізичних осіб та 4224, 32 грн. - військовий збір. Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року №1 ? р/2018 визнано незаконним положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсій. За час дії закону, визнаного неконституційним, вищезазначені податки з її пенсії утримувалися протиправно. Внаслідок таких дій вона була незаконно позбавлена частини пенсії, на яку має гарантоване право, а отже завдано майнової шкоди.

Просить суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на її користь майнову шкоду, завдану законом, який визнаний неконституційним на загальну суму 50774, 42 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2019 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, про стягнення шкоди. Роз`яснено позивачу, що дані вимоги підсудні суду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач ОСОБА_2 . ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції. Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми процесуального права. Зазначає, що в даній справі не йдеться про проходження публічної служби, а про незаконне утримання податків з пенсії, а тому відносити справу до юрисдикції адміністративного суду немає підстав. Крім того, звертаючись з позовом, вона не оскаржувала дії, бездіяльність чи рішення суб`єкта владних повноважень, а просила стягнути завдану їй шкоду. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області подав відзив на апеляційну скаргу позивача. Вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з 06 лютого 2002 року отримує пенсію за вислугу років та перебуває на пенсійному обліку у Луцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області.

Як слідує з довідки № 2137 від 19 лютого 2019 року, яка видана Луцьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області, за період з 01 січня 2015 року по 27 лютого 2018 року з її пенсії відрахували 50 774,42 грн., з яких податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15% - 10 542,86 грн., податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18% - 36 007,24 грн., військовий збір 4 224,32 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року №1 - р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною першою статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Одним із критеріїв розмежування справ цивільної й адміністративної юрисдикції є суб`єктний критерій.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У пункті 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Законодавець урегулював питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням), спеціальними нормативно-правовими актами.

У справі, що розглядається, таким спеціальним нормативно-правовим актом є Закон України «Про прокуратуру».

Правовий статус працівників прокуратури, які мають право на пенсійне забезпечення врегульовано ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Законом передбачено право прокурора на пенсійне забезпечення за вислугою років, яке призначається, перераховується і виплачується уповноваженими на це державними органами, а саме органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, спір, який виник між сторонами у справі, стосується виплати пенсійного забезпечення за вислугу років, право на яке у позивача виникло у зв`язку із виконанням нею професійних обов`язків в органах прокуратури та припиненням виконання цих обов`язків.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дана справа підвідомча судам адміністративної юрисдикції, а тому повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Право на пенсію за вислугою років ОСОБА_1 набула в зв`язку з проходженням публічної служби в органах прокуратури. Шкода, яку просить стягнути позивач, була завдана, як зазначено в апеляційній скарзі, у зв`язку з порушенням з боку держави права на соціальний захист - права на отримання пенсії у належному розмірі.

Спірні правовідносини виникли щодо неправомірних дій суб`єкта владних повноважень - Пенсійного фонду, по утриманню податку на доходи фізичних осіб та військового збору з пенсії позивача, цей спір є публічно - правовим і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції відповідає нормам процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: