ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1339/19 Справа № 182/2786/17 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О.В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року

у цивільній справі за позовом Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Нікопольської міської ради в особі Управління комунального майна Нікопольської міської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2017 року Нікопольська місцева прокуратура Дніпропетровської області звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішеннями Нікопольської міської ради від 25 січня 2008 № 23-22/V та № 24-22/V включено до переліку об'єктів комунальної власності, які підлягають приватизації у 2008 році, а також визначено та затверджено спосіб приватизації «продаж на аукціоні» окремого індивідуально визначеного майна, а саме 38/81 частин нежитлової будівлі, загальною площею 1 758,1 кв.м по АДРЕСА_1

За результатами аукціону з продажу цих об'єктів комунальної власності, який було проведено Придніпровською товарною біржею 01 вересня 2008 року ОСОБА_1 був визначений переможцем аукціону. За результатами аукціону між ОСОБА_1 та територіальною громадою м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, за яку діяв Комітет по управлінню комунальним майном, 10 вересня 2008 було укладено договір купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна - частини нежитлової будівлі, яку продано на аукціоні: реєстровий № 2043 - про продаж 38/81 частин нежитлової будівлі, загальною площею 1 758,1 кв.м, вартістю 691983,60 грн, у т.ч. ПДВ 115 330,60 грн.

Згідно пункту 2.1. договору від 10 вересня 2008 року покупець зобов'язаний внести протягом 10 днів з моменту нотаріального посвідчення договорів суму ПДВ та вартість об'єкта протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору. Строк оплати може бути продовжено ще до 30 календарних днів за умови сплати покупцем не менше 50% від ціни продажу об'єкта приватизації.

Відповідно до п.4.8 Договру у разі несплати коштів за Об'єкт приватизації протягом 60 днів з моменту нотаріального посвідчення Договору покупець зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі 20% від ціни, за яку продано Об'єкт приватизації. Неустойка сплачується протягом 20 календарних днів з моменту закінчення терміну сплати коштів за Об'єкт. У разі несплати неустойки в установлений термін на її суму нараховується пеня у розмірі подвійної ставки Національного Банку України за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» відповідач за рахунок власних коштів на початку жовтня 2008 року своєчасно сплатив суму ПДВ і 50 % від ціни продажу об'єктів приватизації, у зв'язку з чим, за умовами договору, кінцевий термін оплати було продовжено до 07 листопада 2008 року.

30 червня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до керівника Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради з заявою про внесення змін до договорів купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна - частини нежитлової будівлі, яку продано на аукціоні, стосовно продовження кінцевого терміну сплати за придбані об'єкти приватизації. Але листом від 03 липня 2009 року йому було відмовлено у внесенні змін до договору, у зв'язку з чим ОСОБА_1 звернувся з позовом про внесення змін до вказаного Договору до суду.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2009 року його позов був задоволений. Були внесені зміни до договору купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна - частини нежитлової будівлі, яку продано на аукціоні, від 10.09.2008 реєстровий № 2043, а саме 38/81 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1, загальною площею 287,8 кв.м, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та територіальною громадою м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, в інтересах якої діяв Комітет по управлінню комунальним майном, продовжено кінцевий термін сплати за придбаний об'єкт приватизації до 31 жовтня 2014 року. Вирішено застосування штрафних санкцій, передбачених п. 4.8. договору, розпочати після спливу кінцевого терміну сплати за придбані об'єкти приватизації.

Проте до вказаного терміну ОСОБА_1 кошти також не сплатив.

На даний час ОСОБА_1 кошти за вказаний об'єкт не сплачені, сума боргу за договором становить 270 153,00 грн, чим грубо порушені умови договору та Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

На підставі викладеного Нікопольська місцева прокуратура Дніпропетровської області просила суд розірвати договір купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна, яке продано на аукціоні - частини нежитлової будівлі від 10 вересня 2008 року, реєстровий № 2043, а саме 38/81 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, загальною площею 1758,1 кв.м, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та територіальною громадою м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, в інтересах якої діяв Комітет по управлінню комунальним майном; зобов'язати ОСОБА_1 повернути за актом приймання-передачі Нікопольській міській раді частину нежитлової будівлі від 10 вересня 2008 року, реєстровий № 2043, а саме 38/81 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, загальною площею 1 758,1 кв.м.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна, яку продано на аукціоні - частини нежитлової будівлі від 10 вересня 2008 року, реєстровий № 2043, а саме 38/81 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, загальною площею 1 758,1 кв.м, укладеного між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та Територіальною громадою м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, в інтересах якої діяв Комітет по управлінню комунальним майном.

Зобов'язано ОСОБА_1 повернути за актом приймання-передачі Нікопольській міській раді 38/81 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, загальною площею 1758,1 кв.м.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Нікопольська місцева прокуратура Дніпропетровської області не уповноважена на подачу позову, та не обґрунтовувала наявність підстав для представництва та захисту інтересів держави. Також апелянт посилався на те, що позов підлягав розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Окрім того, в своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що ним було сплачено 50% ціни продажу об'єкта в строк, він розраховував сплатити другу частину після отримання кредиту, однак банком в отриманні кредиту йому було відмовлено. Зважаючи на нестабільну економічну та політичну ситуацію в країни, обставини за яких було укладено спірний договір істотно змінилися.

Нікопольська міська рада та Нікопольська місцева прокуратура подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких підтримали рішення суду першої інстанції та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вислухавши представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішеннями Нікопольської міської ради від 25 січня 2008 № 23-22/V та № 24-22/V включено до переліку об'єктів комунальної власності, які підлягають приватизації у 2008 році, а також визначено та затверджено спосіб приватизації «продаж на аукціоні» окремого індивідуально визначеного майна, а саме 38/81 частин нежитлової будівлі, загальною площею 1 758,1 кв.м по АДРЕСА_1.

За результатами аукціону з продажу цих об'єктів комунальної власності, який було проведено Придніпровською товарною біржею 01 вересня 2008 року, ОСОБА_1 був визначений переможцем аукціону. За результатами аукціону між ОСОБА_1 та територіальною громадою м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, за яку діяв Комітет по управлінню комунальним майном, 10 вересня 2008 було укладено договір купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна - частини нежитлової будівлі, яку продано на аукціоні: реєстровий № 2043 - про продаж 38/81 частин нежитлової будівлі, загальною площею 1 758,1 кв.м, вартістю 691 983,60 грн, у т.ч. ПДВ 115 330,60 грн. (а.с. 13-15).

Згідно пункту 2.1. договору від 10 вересня 2008 покупець зобов'язаний внести протягом 10 днів з моменту нотаріального посвідчення договорів суму ПДВ та вартість об'єкта протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору. Строк оплати може бути продовжено ще до 30 календарних днів за умови сплати покупцем не менше 50 % від ціни продажу об'єкта приватизації.

Відповідно до п. 4.8 Договору у разі несплати коштів за Об'єкт приватизації протягом 60 днів з моменту нотаріального посвідчення Договору покупець зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі 20% від ціни, за яку продано Об'єкт приватизації. Неустойка сплачується протягом 20 календарних днів з моменту закінчення терміну сплати коштів за Об'єкт. У разі несплати неустойки в установлений термін на її суму нараховується пеня у розмірі подвійної ставки Національного Банку України за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» відповідач за рахунок власних коштів на початку жовтня 2008 року своєчасно сплатив суму ПДВ і 50 % від ціни продажу об'єктів приватизації, у зв'язку з чим, за умовами договору, кінцевий термін оплати було продовжено до 07 листопада 2008 року.

30 червня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до керівника Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради з заявою про внесення змін до договорів купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна - частини нежитлової будівлі, яку продано на аукціоні, стосовно продовження кінцевого терміну сплати за придбані об'єкти приватизації. Але листом від 03 липня 2009 року йому було відмовлено у внесенні змін до договору, у зв'язку з чим ОСОБА_1 звернувся з позовом про внесення змін до вказаного Договору до суду.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2009 року його позов був задоволений. Були внесені зміни до договору купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна - частини нежитлової будівлі, яку продано на аукціоні, від 10.09.2008 реєстровий № 2043, а саме 38/81 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1, загальною площею 287,8 кв.м., укладеного між ФОП ОСОБА_1 та територіальною громадою м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, в інтересах якої діяв Комітет по управлінню комунальним майном, продовжено кінцевий термін сплати за придбаний об'єкт приватизації до 31 жовтня 2014 року. Вирішено застосування штрафних санкцій, передбачених п. 4.8. договору, розпочати після спливу кінцевого терміну сплати за придбані об'єкти приватизації.

Проте до вказаного терміну ОСОБА_1 кошти також не сплатив.

У червні 2015 року ОСОБА_1 знов звернувся до Управління комунального майна Нікопольської міської ради із заявою про внесення змін до договору купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна - частини нежитлової будівлі, яку продано на аукціоні, від 10.09.2008 р. реєстровий № 2043, стосовно продовження кінцевого терміну сплати за придбаний об'єкт приватизації. Але листом № 2775 від 03 липня 2015 року йому було відмовлено у зв'язку з чим ОСОБА_1, звернувся з позовом про внесення змін до вказаного Договору до суду.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року по справі № 182/4722/15-ц позов ОСОБА_1 задоволено.

Внесено зміни до договору купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна - частини нежитлової будівлі, яку продано на аукціоні, від 10 вересня 2008 року реєстровий № 2043, а саме 38/81 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 загальною площею 1 758,1 кв.м, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та територіальною громадою м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, в інтересах якої діяв Комітет по управлінню комунальним майном, продовжити кінцевий термін сплати за придбаний об'єкт приватизації до 31 грудня 2020 року. Визначено розпочати застосування штрафних санкцій, передбачених п. 4.8. договору купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна - частини нежитлової будівлі від 10 вересня 2008 року, після спливу кінцевого терміну сплати за придбані об'єкти приватизації.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2016 року апеляційну скаргу Нікопольської місцевої прокуратури на рішення Нікопольського міськрайонного суду 11 грудня 2015 року задоволено у повному обсязі, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради про зміну договору у зв'язку з істотною зміною обставин, залишено без задоволення. Вказане рішення набрало законної сили з моменту проголошення (а.с. 10-12).

В подальшому Нікопольською місцевою прокуратурою 09 вересня 2016 року за № 114-3913 вих.16 до Нікопольської міської ради направлено лист щодо заходів, вжитих Нікопольською міською радою та її виконавчими органами для стягнення заборгованості та розірвання договору купівлі-продажу укладеного за результатами приватизації майна з ОСОБА_1 (а.с. 18).

Нікопольська міська рада листом № 11/15/0222-4861 від 15 вересня 2016 року повідомила, що на адресу ФОП ОСОБА_1 13 вересня 2016 року направлено лист № 14/15/0219-4759, в якому йому запропоновано вжити заходи щодо оплати прострочених платежів та штрафних санкцій (а.с. 19-20).

Нікопольською місцевою прокуратурою 28 квітня 2017 року за № 116-1771 вих.17 до Нікопольської міської ради направлено лист стосовно надання ґрунтовної інформації щодо вжиття заходів для стягнення заборгованості та розірвання договору приватизації з ФОП ОСОБА_1 (а.с. 21).

Нікопольська міська рада листом № 2514 від 18 травня 2017 року повідомила, що на адресу ФОП ОСОБА_1 13 вересня 2016 року направлено лист № 14/15/0219-4759, в якому йому запропоновано вжити заходи щодо оплати прострочених платежів та штрафних санкцій (а.с. 23).

Згідно ч. 5 ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів у банківську установу на обумовлений договором рахунок як оплату за придбаний об'єкт приватизації.

Покупець зобов'язаний внести зазначені платежі протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. У разі несплати коштів протягом зазначеного строку покупець сплачує на користь державного органу приватизації неустойку в розмірі 20 відсотків ціни продажу об'єкта. У разі несплати коштів згідно з договором купівлі-продажу разом з неустойкою протягом наступних 30 днів договір підлягає розірванню.

Крім того, відповідно до абз. 2,3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна», укладення та внесення змін до договорів купівлі-продажу здійснюється відповідно до вимог законодавства. Зміни, що вносяться до договорів купівлі-продажу, укладених у процесі приватизації, здійснюються в порядку, що затверджується Фондом державного майна України, та не можуть передбачати: зменшення відповідальності покупця за невиконання ним зобов'язань; зменшення загального обсягу інвестицій, визначених договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 8 ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На даний час відповідачем кошти за вказаний об'єкт не сплачені, сума боргу за договором становить 270 153,00 грн, чим грубо порушені умови договору та Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанці, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 651 ЦК України, ст.23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що Нікопольська місцева прокуратура не мала підстав та повноважень на представництво інтересів Нікопольської міської ради в суді підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутнотсі такого органу.

Враховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16 Закону України «Промісцеве самоврядування» нерухоме майно, що є у комунальній власності територіальної громади міста є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, то протиправне вибуття такого майна з власності територіальної громади підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам громадян та держави, яка відповідно до ст.ст. 7, 142 Конституції України, гарантує та фінансово підтримує місцеве самоврядування.

Тобто, в даному випадку має місце порушення інтересів держави в особі Нікопольської міської ради, як власника комунального майна у процесі приватизації, а органи, до компетенції яких віднесені відповідні функції, жодних заходів захисту не вжили, що й свідчить про неналежне виконання ними своїх функцій.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Дотримання позивачем вимог Закону України «Про прокуратуру» підтверджено наявними в матеріалах справи повідомленням Нікопольському міському голові про звернення до суду в інтересах держави в особі Нікопольської міської ради, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб'єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що спір підлягав розгляду в порядку адміністративного судочинства також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб'єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, із яких виник спір.

До адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб'єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. За правилами цивільного судочинства розглядаються спори щодо договорів та інших правочинів, укладених відповідно до норм Цивільного кодексу.

В даній справі Нікопольська міська рада, в інтересах якої звернулась з позовом Нікопольська місцева прокуратура, є стороною договору купівлі-продажу, між сторонами наявний приватно-правовий спір щодо об'єкта цивільних прав, що не пов'язаний зі здійсненням суб'єктом владних повноважень, та підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Доводи апеляційної скарги про нестабільну економічну та політичну ситуацію в країні як на підставу несплати повної вартості об'єкту приватизації не можуть бути прийняті до уваги, оскільки обов'язок погашення покупцем повної вартості об'єкту виник ще в листопаді 2008 року та був продовжений до 31 жовтня 2014 року.

Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" імперативно встановлено, що несплата коштів згідно з договором купівлі-продажу є підставою для його розірвання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова