Провадження №2/521/3574/19
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Бобуйок І.А.,
секретаря судового засідання Петренчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якому просила суд: визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_2 ); встановити порядок виконання рішення суду, за яким рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві спільної часткової власності належало 54/100 частин домоволодіння з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 16.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М., зареєстрованого в реєстрі за №1623.
Згідно позовної заяви, позивачем було проведено реконструкцію належного йому житлового будинку під літ. «Б» та сараю літ. «К», без зміни геометричних розмірів фундаментів в плані. Право власності позивача, у встановленому законом порядку, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Позивач зазначає, що в подальшому належна йому частка домоволодіння була виділена в самостійну одиницю та їй було присвоєно нову адресу: АДРЕСА_2 .
З 2011 року відповідач був вселений у належне ОСОБА_1 домоволодіння за згодою колишнього власника, та був зареєстрований за постійним місцем проживання у належному ОСОБА_1 житлі. Позивач зазначає, що з 2015 року ОСОБА_2 у належному йому домоволодінні не проживає та ним не користується. В будинку відсутні її речі та особисте майно. ОСОБА_1 стверджує, що вказані обставини підтверджуються актом перевірки належного йому домоволодіння від 10.01.2019 року.
Згідно позовної заяви, не зважаючи на вказані обставини відповідач з реєстраційного обліку постійного місця проживання у належному позивачу домоволодінні не знялася. Вказані обставини перешкоджають ОСОБА_1 здійснювати користування домоволодінням, що належить йому на праві приватної власності, а тому позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, сповіщалася належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень від позивачки ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу на праві спільної часткової власності належало 54/100 частин домоволодіння з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 16.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М., зареєстрованого в реєстрі за №1623 (а.с.7)..
Судом встановлено, позивачем було проведено реконструкцію належного йому житлового будинку під літ. «Б» та сараю літ. «К», без зміни геометричних розмірів фундаментів в плані. Право власності позивача, у встановленому законом порядку, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.10.2015 року, індексний номер Витягу: 45740203, Витяг надав приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М. (а.с.8).
В подальшому належна позивачу частка домоволодіння була виділена в самостійну одиницю та їй було присвоєно нову адресу: АДРЕСА_2 , вказані обставини підтверджуються технічним паспортом станом на 05.04.2018 р. (а.с.10-12) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.04.2018 року, індексний номер Витягу: 120273606, Витяг сформовано: ОСОБА_3 , КП «Реєстраційна служба Одеської області».
Судом встановлено, що з 2011 року відповідач був вселений у належне ОСОБА_1 домоволодіння за згодою колишнього власника, та був зареєстрований за постійним місцем проживання у належному ОСОБА_1 житлі.
Судом встановлено, що відповідно до відповіді Відділу адресно довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області (Вхід. № ЕП 6470 від 15.07.2019 року) на запит Малиновського районного суду м. Одеси відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16).
Судом встановлено, що у квартирі зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_2 , яка з 2015 р. (більше ніж 3 роки) не проживає, не здійснює оплату за квартиру. Своїх речей у квартирі позивачки не має, вселитися спроб не чинила, але зніматися з реєстраційного обліку добровільно не бажає. Відповідачка в силу своєї відсутності, участі по утриманню будинку не приймає, не надає грошових коштів на сплату комунальних платежів, на ремонт приміщень та іншого майна.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні її власністю.
Відповідно до ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог.
Відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 223 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача.
На підставі ст.ст. 16, 29, 310, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 10- 13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 267, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинку АДРЕСА_2 (стара адреса: будинок АДРЕСА_2 ).
Встановити порядок виконання рішення суду, за яким рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку - будинку АДРЕСА_2 (стара адреса: будинок АДРЕСА_2 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
С У Д Д Я: І.А. Бобуйок