Ухвала

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 753/17422/16

провадження № 61-19077св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Український професійний банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Сіріус Плюс»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Саліхова В. В., Прокопчук Н. О., Антоненко Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009 року відкрите акціонерне товариство «Український професійний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» (далі - ПАТ «Український професійний банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Плюс»(далі - ТОВ «Сіріус Плюс») про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ТОВ «Сіріус Плюс» та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Український професійний банк» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 05 квітня 2007 року № 241 в розмірі 1 561 128,87 грн та судові витрати.

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа від 10 грудня 2014 року № 2-148/11, виданого Дарницьким районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2011 року щодо стягнення на користь ПАТ «Український професійний банк» з ОСОБА_4 заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 05 квітня 2007 року № 241 в сумі 1 561 128,87 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року скасовано та постановлено нову ухвалу. У задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що боржник ТОВ «Сіріус Плюс» не погасило заборгованість за кредитним договором, поручитель ОСОБА_4 повинна виконувати свої зобов'язання за рішенням суду вже з іншим правовим статусом як боржник.

У грудні 2016 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Статтею 338 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 частини першої Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційну скаргу подано і касаційне провадження за нею відкрито за правилами ЦПК України в редакції 2004 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України в редакції 2004 року предметом касаційного оскарження є ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не перешкоджає подальшому провадженню у справі, вона не може бути предметом касаційного оскарження.

Не є така ухвала предметом касаційного оскарження і за нині чинною редакцією ЦПК України, оскільки статтею 389 ЦПК України не передбачено оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

За таких обставин касаційне провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 396, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Плюс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа від 10 грудня 2014 року № 2-148/11, виданого Дарницьким районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв А. О. Лесько С. П. Штелик