Справа № 572/2348/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу №572/2348/19 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 44839 гривень 42 копійки боргу за кредитним договором без номеру від 22 грудня 2011 року та 1921 гривню понесених судових витрат.

Позивачем в особі представника АТ Чепіги Д.О. позовні вимоги відповідно до поданої письмової заяви підтримано в повному обсязі. Згідно із позовною заявою позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що між сторонами було укладено кредитний договір, умови якого позивачем виконано в повному обсязі. В той же час відповідачем у справі неналежним чином виконувались умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у сумі 44839 гривні 42 копійки, із яких: 14965 грн.50 коп. заборгованість за тілом кредитом, 10416 грн.16 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредитом, 16245 грн. 79 коп. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 2111 грн. 40 коп. штраф (процентна частина).

Відповідач у судове засідання не з`явилась, була повідомлена про час слухання справи належним чином, не повідомила про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подала. Представник позивача не заперечує щодо вирішення справи у його відсутність.Клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про наступне.

Між сторонами виникли договірні правовідносини про надання позивачем відповідачеві кредиту на умовах, визначених кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту анкети-заяви без номера від 22.12.2011 року, укладеного між сторонами по справі, встановлено, що відповідач виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку із встановленим на ній кредитним лімітом у розмірі 3000 грн. 00 коп. Таким чином, обумовила свій намір отримати кредитний ліміт у чітко визначеному розмірі.

Однак, позивач, посилаючись на п.2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачив можливість односторонньої зміни тарифів, в тому числі і відсотків, так як вважає, що відповідач під час укладення договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Також, відповідно до п.2.1.1.12.2.за користування кредитом протягом пільгового періоду відповідач зобов`язаний сплатити банку відсотки в розмірі 0,01 % від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати сплатити відсотки в розмірі, зазначеному у тарифі, що діє на дату нарахування. Сплата відсотків за користування кредитом здійснюється шляхом доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно із п.2.1.1.12.2.1 Умов проценти сплачуються в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.2.1.1.12.б.1. цих же Умов у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговим зобов`язаннями на суму від 100 грн. сплачується пеня, яка нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Однак, суд не погоджується з вище вказаними доводами позивача через те, що відповідачем було чітко визначено намір отримати кредитний ліміт у зазначеному у заяві-анкеті розмірі. Разом з тим, позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (Постанова N 6-16цс15 у провадженні N 6-16цс15) .

Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (22.12.2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (01.08.2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" (а.с. 11) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ (а.с.12- 26), які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 03.07.2019 року в справі №342/180/17.

У наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.12.2011 року виявлено розбіжності при обрахунку розміру заборгованості.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки щодо застосування відповідних норм права викладені у постанові Верховного Суду від 3.07.2019 року у справі № 342/180/17.

Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів для доведення заявлених вимог.

В зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача, згідно до ст. 141 ЦПК України .

На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 258-268 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) НОМЕР_1 ) про стягнення боргу в розмірі 44839 грн. 42 коп. та судових витрат в розмірі 1921 грн. - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна