пр. № 2-з/759/248/19
ун. № 759/1276/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

встановив:

В провадження Святошинського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

11.12.2019 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій вона просить суд з метою забезпечення позову на час розгляду судового спору вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належне відповідачеві рухоме та нерухоме майно та грошові кошти в межах суми позову, до набрання законної сили рішення суду у справі.

В обґрунтування заяви, представник позивача посилається на те, що невжиття заходів до забезпечення позову перешкоджатиме чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

Вказану заява розглядається судом без повідомлення сторін.

Розглянувши вказану заяву, враховуючи надані докази до справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч.4 ст. 153 ЦПК України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 2 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Судом встановлено, що згідно матеріалів справи 17.09.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений усний договір позики, на виконання якого ОСОБА_3 була оформлена розписка щодо отримання від ОСОБА_4 40 000 доларів США.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки існує ризик, що відповідач в подальшому може здійснити будь-яким чином відчуження рухомого та нерухомого майна, акцій та корпоративних прав, що унеможливить виконання рішення суду у справі.

Вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, з огляду на що, суд дійшов висновку про забезпечення позову у той спосіб, який визначений позивачем, частково на розсуд суду, у зв"язку із відсутністю доказів щодо вартості майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 нерухоме, в межах суми позову 40 000 доларів США а саме:

- житловий будинок, загальною площею - 41,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34;

- земельну ділянку, загальною площею - 0,423 га, кадастровий номер: :12:000:0334, що розташована за адресою: Житомирська обл. , Малинський р., с /рада. Морозівська , цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34;

- земельну ділянку, загальною площею - 3,1598 га, кадастровий номер: :12:000:0278, що розташована за адресою: Житомирська обл. , Малинський р., с /рада. Морозівська , цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34;

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред"явлення до виконання - три роки.

Суддя Т.О. Величко