ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/753/18
Провадження № 22-ц/4820/77/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Пєнти І.В., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю: відповідача ОСОБА_4,

представника позивача ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/753/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року (суддя Швець О.Д., повне судове рішення складено 08 жовтня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_5, звертаючись до суду з вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначав, що йому, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2013 року визначений порядок користування квартирою. Кожному із них виділена окрема кімната. Допоміжні приміщення (кухня, балкон, ванна, туалет, комора, коридор, підвал) залишено у спільному користуванні.

20 лютого 2016 року без його згоди ОСОБА_4 і ОСОБА_6 вселили у квартиру незнайому особу ОСОБА_8 Проживання останнього обмежує його у праві користування житлом.

Тому, позивач просив усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_7 з квартири.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2019 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зобов'язання ОСОБА_7 негайно покинути квартиру усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування нею.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року позов задоволено частково. Усунуто перешкоди ОСОБА_5 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_7 без надання іншого жилого приміщення. У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині задоволення вимог та закрити провадження у справі на підставі ч. 3 ст. 255 ЦПК України, оскільки відсутній предмет спору. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував, що ОСОБА_7 є внутрішньо переміщеною особою, немає житла. Постійно у квартирі він не проживав. За потреби займав і буде займати виділену їй у користування кімнату. Позивачем не надано доказів порушення його права користування житлом.

У відзиві ОСОБА_5 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення суду в частині відмови в позові не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала. Представник позивача ОСОБА_9 визнав її необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05 грудня 2017 року ОСОБА_4 і ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить Ѕ частина зазначеної квартири.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2013 року визначений порядок користування квартирою. Кожному із співвласників у користування виділена окрема кімната: ОСОБА_5 площею 18,1 кв.м, ОСОБА_4 - 10,4 кв.м, ОСОБА_6 - 12,2 кв.м Допоміжні приміщення (кухня, балкон, ванна, туалет, комора, коридор, підвал) залишено у спільному користуванні.

З дозволу ОСОБА_4 і ОСОБА_6, без згоди ОСОБА_5 ОСОБА_7, який не є членом сім'ї співвласників вселився у квартиру і використовує її для власного проживання.

Наведене підтверджується матеріалами справи, матеріалами перевірки, проведеної Кам'янець-Подільським ВП ГУНП в Хмельницькій області за заявами позивача.

Факт поселення ОСОБА_7 у спірну квартиру зимою 2016 року ОСОБА_4 не заперечувала в апеляційному суді.

При задоволенні позову суд обґрунтовано виходив з того, що вселення ОСОБА_7 без згоди співвласника у квартиру, Ѕ частина якої належить позивачеві на праві приватної спільної часткової власності, та проживання останнього у ній чинить ОСОБА_5 перешкоди у користуванні житлом.

Висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 358 і ч. 1 ст. 369 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що співвласник має право вимагати від осіб, які вселилися у квартиру без його згоди та які не є членами його сім'ї і не відносяться до осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 не є членом сім'ї співвласників квартири, проживає у ній без згоди ОСОБА_5 На його вимогу про звільнення квартири не звільнив її.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин сторін, вірно застосував закон, що їх регулює та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

У зв'язку з наведеним не заслуговує на увагу твердження відповідачки про недоведеність позивачем порушення його права власності на житло.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до власної оцінки обставин справи і незгоди ОСОБА_4 з висновками суду першої інстанції. Вони не впливають на законність рішення суду і не спростовують його висновок.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність предмета спору і наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі ч. 3 ст. 255 ЦПК України не підтверджені доказами.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

Суддя /підпис/ Т.В. Спірідонова

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай