Справа № 209/1957/19
Провадження № 2/209/1077/19
28 листопада 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
за участі секретаря Кулік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, йому зрозумілий порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позовну заяву та не заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позивача та відповідачки на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, 17 жовтня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 отримала в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000 доларів США та 3500 грн., які зобов`язалася повернути до 16 березня 2019 року.
На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 власноручно написала розписку, в якій зазначила, що вона, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 25 лютого 2010 року, РНОКПП НОМЕР_2 , отримала в борг від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гроші в сумі 3000 доларів США та 3500 грн. та зобов`язується повернути борг до 16 березня 2019 року, гроші отримала в повному обсязі при підписанні розписки, розписка написана нею власноручно, зобов`язується повернути суму у доларах США. В цей час мешкає в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
У позовній заяві позивач стверджував, що грошові кошти в сумі 3000 доларів США та 3500 грн. були передані ним ОСОБА_2 для сприяння його працевлаштування на морське судно, але факт передачі відповідачці грошей було оформлено борговою розпискою, оскільки у випадку відсутності позитивного результату з працевлаштування, відповідачка пообіцяла повернути отриманні кошти, як борг, до 16 березня 2019 року, але до теперішнього часу ОСОБА_2 борг не повернула, ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань.
Згідно наданих позивачем висновків за матеріалами ЖЄОЗПВКП № 3002 від 28 березня 2019 року та № 5341 від 16 червня 2019 року (а.с. 19, 20), позивач двічі звертався до Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявами про прийняття мір до ОСОБА_2 , яка взяла в нього у борг грошові кошти в сумі 3000 доларів США та 3500 грн. та не повернула борг у визначеній у розписці строк. Вказані заяви позивача вважаються розглянутими Дніпровським ВП та списані до справи, оскільки відносини, які склалися між сторонами у справі, працівниками Дніпровського ВП віднесені до цивільно-правових, які розглядаються в суді.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж вартості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 не виконала умови договору позики і не повернула позивачу ОСОБА_1 у визначеній у розписці строк грошові кошти в розмірі 3000 доларів США та 3500 грн., які згідно розписки вона отримала саме у борг від ОСОБА_1 .
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму у відповідності зі ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за увесь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь борг в розмірі 3000 доларів США, в національній валюті Україні - гривні, виходячи із курсу НБУ станом на момент його звернення до суду з цим позовом, та 3500 грн.
Відповідно до 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 842,00 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282, ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Повне судове рішення буде складено 10 грудня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.