Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2576/18

22 січня 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Млинарська, 40/7.

Позивач та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, однак представник подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2в судове засідання не прибув, натомість направив заяву, з якої вбачається, що він не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, оскільки дійсно не проживає в житловому приміщенні за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Млинарська, 40/7 та просить зазначену справу розглядати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3в судове засідання також не прибула, натомість направила заяву, з якої вбачається, що вона не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, оскільки також не проживає в житловому приміщенні за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Млинарська, 40/7 і просить зазначену справу розглядати у її відсутності.

Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Громадяни, які мають у приватній власності домоволодіння, мають право користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд, що закріплено у ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 64 Житлового кодексу встановлено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сім'ї.

Судом встановлено, що позивач разом з дружиною є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що в м.Івано-Франківську.

Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_3, в даній квартирі станом на сьогоднішній день зареєстровані діти позивача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, однак як встановлено в судовому засіданні, ніколи в зазначеній квартирі не проживали.

ОСОБА_1 є священником, і оскільки протягом 20 років перебував на службі в Надвірнянському районі Івано-Франківської області то відповідно і його сімя також проживала в будинку при церкві за адресою: вул.Соборна, 13 в с.Стримба Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Із свідоцтв про народження відповідачів вбачається, що, вони також народилися в м.Надвірна Івано-Франківської області.

Діти позивача навчалися в Надвірнянській школі, а згодом їхня сімя переїхала до Іспанії. В подальшому, відповідачі в Україну не поверталися і проживають за кордоном.

Отже, судом достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у вище вказаній квартирі зареєстровані, однак фактично не проживають, не сплачують платежі за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню квартири.

На даний час в позивача виникла необхідність зняття з реєстрації відповідачів, які не заперечують проти цього, фактично визнають позов, однак не мають можливості приїхати в Україну і особисто знятися з реєстрації.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до вимог ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що протягом тривалого часу відповідачами не вживалися будь-які заходи для збереження за собою права на користування житлом, а тому вони втратили на нього право, оскільки тривала відсутність сталася без поважних на те причин.

З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.71-72 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України, такеруючись ст.258, ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Млинарська, 40/7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 30.01.2019 року.