Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 689/778/17

провадження № 61-1241св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - Скаржинецька сільська рада Ярмолинецького району Хмельницької області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області, у складі судді Баськова М. М., від 12 червня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Купельського А. В., Спірідонової Т. В., Янчук Т. О., від 04 грудня 2018 року.

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року Скаржинецька сільська рада Ярмолинецького району Хмельницької області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про витребування майна (земельної ділянки) з чужого незаконного володіння.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 18 липня 2014 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею біля 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржинці. Також рішенням Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 03 грудня 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано її у власність ОСОБА_2 12 грудня 2014 року ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області, кадастровий номер :04:024:0072. Право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Оскільки виявилося, що на земельній ділянці, яку приватизувала ОСОБА_2 , знаходилася артезіанська свердловина, про наявність якої під час приватизації ОСОБА_2 не попередила, за позовом Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року по справі № 689/45/16-ц скасовано рішення Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області № 2 від 03 грудня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність ОСОБА_2 , а також скасовано свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку.

В той же час, 27 травня 2015 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_3 , яка, в свою чергу, за договором купівлі-продажу від 18 червня 2015 року відчужила цю земельну ділянку ОСОБА_1 .

Із урахуванням зазначеного, враховуючи те, що право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України, позивач просив позов задовольнити, витребувати у добросовісного набувача ОСОБА_1 спірну земельну ділянку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року позов Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області задоволено. Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області земельну ділянку площею 0,16 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства (кадастровий №:04:024:0072), що розташована в с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що земельна ділянка площею 0,16 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:024:0072, що розташована в с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області, з артезіанською свердловиною, вибула з володіння власника - територіальної громади с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області не з її волі. ОСОБА_2 набула право власності на цю земельну ділянку з порушенням вимог земельного законодавства, що є підставою для витребування земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_1 , яка є добросовісним набувачем і придбала спірну земельну ділянку в особи, яка не мала права її відчужувати.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що при вирішенні спору, суд першої інстанції дійшов правильно висновку про наявність підстав для витребування земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_1 , яка є добросовісним набувачем, оскільки вона придбала спірну земельну ділянку в особи, яка не мала права її відчужувати. Позивач довів факт вибуття майна з його володіння не з його волі, що не спростувала відповідач.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що спірна земельна ділянка, перш ніж ОСОБА_1 придбала її у ОСОБА_3 , вибула з володіння органу місцевого самоврядування з його волі, оскільки відповідно до пункту «б» частини першої статті 80, статті 83 Земельного кодексу України суб`єктом права власності на землю є зокрема територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Спірна земельна ділянка передана у власність ОСОБА_2 на підставі рішення сесії органу місцевого самоврядування № 2 від 03 грудня 2014 року, тобто ця земельна ділянка була передана у власність її первинному власнику на підставі індивідуального правового акта органом місцевого самоврядування, уповноваженого на розпорядження землями комунальної власності. Таким чином, спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади з її волі, шляхом прийняття правомочного рішення сесії. Судами неправильно застосовано до спірних правовідносин положення статей 330, 388 ЦК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2019 року справу за позовом Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про витребування майна (земельної ділянки) з чужого незаконного володіння призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи осіб, які подали відзивів на касаційну скаргу

У поданому відзиві на касаційну скаргу Скаржинецька сільська рада Ярмолинецького району Хмельницької області посилається на те, що захист порушеного права позивача можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, враховуючи встановлені обставини справи. Судами правильно застосовано до спірних правовідносин положення статей 187, 188 ЦК України. Доводи касаційної скарги не спростовують правильних по суті висновків судів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 18 липня 2014 року № 2 п. 5 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території с. Скаржинці, площею біля 0,16 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення з подальшою передачею земельної ділянки у власність (т. 1 а. с. 8).

Рішенням Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 03 грудня 2014 року № 2 п. 2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1600 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржинці, кадастровий номер :04:024:0072, і внесено зміни в земельно-облікові документи на підставі витягу з державного земельного кадастру НВ 014 від 20 листопада 2014 року (а. с. 9).

12 грудня 2014 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку.

Рішенням Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 14 серпня 2015 року № 4 земельну ділянку в АДРЕСА_2 , площею 0,16 га, на якій розташована артезіанська свердловина, визнано такою, що вибула поза волею власника (а. с. 10).

27 травня 2015 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_3 , яка, у свою чергу, за договором купівлі-продажу від 18 червня 2015 року відчужила цю земельну ділянку ОСОБА_1 .

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року по справі № 689/45/16-ц скасовано рішення Скаржинецької сільської ради № 2 п. 2 від 03 грудня 2014 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржинці, кадастровий номер :04:024:0072, та передачу її у власність ОСОБА_2 , а також скасовано свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку. Вказане рішення в цій частині залишено без змін рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02 березня 2017 року (а. с. 11-16).

Зазначеними рішеннями встановлено, що спірна земельна ділянка передана у власність ОСОБА_4 з порушенням вимог земельного законодавства, без погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Встановлено, що на цій земельній ділянці розташована артезіанська свердловина, зареєстрована в Подільській гідрогеологічній партії 20 лютого 2017 року за № 2/11547. Глибина свердловини 140 м, буріння виконувалося протягом вересня-жовтня 1993 року Львівським СУ-584 треста «Будвод», продуктивність свердловини 18 куб. м на годину. На території земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_4 , знаходиться водний об`єкт (водоносний горизонт) та водогосподарська споруда (артезіанська свердловина), а тому ця земельна ділянка відноситься до земель водного фонду і чинне законодавство виключає можливість передачі такої земельної ділянки у власність громадянам.

Згідно паспорту артезіанської свердловини № 2/11547, складеного приватним підприємством «НІВ» у 2017 році, власником артезіанської свердловини № 2/11547, яка розташована в с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області, є Скаржинецька сільська рада Хмельницької області (а. с. 17).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статей 317, 319 Цивільного кодексу України власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння.

Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, із урахуванням вказаних норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про витребування спірної земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_1 , яка є добросовісним набувачем, однак придбала спірну земельну ділянку, яка вибула у власника без його згоди.

Судами беззаперечно встановлено, що земельна ділянка площею 0,16 га, яка передавалась ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:024:0072, що розташована в с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області, є такою, що відноситься до земель водного фонду, оскільки на ній знаходиться артезіанська свердловина, що не було враховано при складанні технічної документації щодо відведення земельної ділянки. Ця земельна ділянка вибула з володіння власника поза його волею, оскільки рішення про передачу її у власність скасовано судом.

Вказані обставини встановлені судовим рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року у справі № 689/45/16-ц, яке частково залишено без змін рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02 березня 2017 року, що в силу положень статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

З урахуванням вищезазначеного суди дійшли обґрунтованого висновку, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - територіальної громади с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області не з її волі. ОСОБА_2 набула право власності на цю земельну ділянку з порушенням вимог земельного законодавства.

Виходячи із встановлених обставин та характеру правовідносин, що виникли між учасниками у цій справі, судами попередніх інстанцій правильно застосовано положення статей 387, 388 ЦК України, як правову підставу для задоволення позовних вимог власника, право якого було порушено у зв`язку із вибуттям із його власності, поза його волею земельної ділянки, на якій розташована артезіанська свердловина.

Суспільний інтерес у збереженні земель водного фонду та дотриманні порядку користування такими землями для гарантування безпеки довкілля, непогіршення екологічної ситуації, забезпечення потреби у питній воді є таким, що переважає приватний інтерес ОСОБА_1 (яка, проявивши розумну обачність, в силу об`єктивних, видимих природних властивостей земельної ділянки, могла та повинна була знати про те, що ця ділянка належить до земель водного фонду) у збереженні права на земельну ділянку. Крім того, з огляду на особливості принципів диспозитивності та змагальності у цивільному процесі (згідно з якими сторони вільні у розпорядженні їхніми процесуальними правами, зокрема, і щодо подання зустрічного позову, а суд не має можливості розглянути не ініційовані сторонами питання) ОСОБА_1 не позбавлена можливості заявити до продавця та/або власника земельної ділянки позов про відшкодування необхідних витрат на придбання, утримання та збереження останньої, а у разі здійснення поліпшень земельної ділянки, які не можуть бути відокремлені від неї без завдання їй шкоди, - позов до власника про відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася вартість земельної ділянки.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права, не спростовують правильних висновків судів по суті спору, не свідчать про наявність підстав для скасування судових рішень.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович