ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/971/19 Справа № 199/181/17-ц Суддя у 1-й інстанції - Подорець О.Б. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ "ОТП Банк", третя особа ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 30 листопада 2016 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, їй стало відомо, що державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ Малюк І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№52673998 від 04 жовтня 2016 року, відповідно до якої відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. №10782 від 14 грудня 2009 року про звернення стягнення на транспортний засіб Міцубісі Аутлендер 2.4 Спорт, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску 2007, кузов №VIN-НОМЕР_2, тип легковий, за рахунок коштів, виручених від реалізації заставленого майна для задоволення вимог ПАТ «ОТП Банк». Стягувачем є ПАТ «ОТП Банк». Вказаний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №CL-302/180/2007 від 07 червня 2007 року та договору застави автотранспортного засобу №PCL-302/180/2007, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 за реєстровим номером 5773. Вважає, що виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню, оскільки вищезазначений транспортний засіб передано в заставу ЗАТ «ОТП БАНК», правонаступником якого є ПАТ «ОТП БАНК», однак у відповідності до даних Державного реєстру обтяжень рухомого майна заставодержателем є ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Таким чином ПАТ «ОТП БАНК» не має права на звернення стягнення на предмет застави, оскільки не є заставодержателем. На теперішній час відбувається подвійне стягнення, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з неї суми заборгованості за кредитним договором. ПАТ «ОТП Банк» відступив свої права вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яким відмовлено у заміні сторони виконавчого провадження, а відтак виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Ліаною Леонідівною 14 грудня 2009 року, реєстраційний №10782 виконавчий напис про звернення стягнення на майно, а саме транспортний засіб автомобіль марки - Міцубісі Аутлендер 2.4 Спорт, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску 2007, кузов №VIN-НОМЕР_2 та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "ОТП Банк", третя особа ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 29 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України).

Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, зокрема, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 422 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» N1404-VIII від 2 червня 2016 року передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Виходячи із змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 422 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Таким чином, відступлення права вимоги за договором передбачає і заміну сторони у зобов'язанні, що не потребує звернення нового кредитора до нотаріуса чи суду для отримання виконавчого документу, а передбачає можливість замінити стягувача у виконавчому провадженні.

З матеріалів справи вбачається, 07 червня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL-302/180/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит на придбання автомобіля у розмірі 32 500 швейцарських франків у порядку та на умовах зазначених у кредитному договорі (а.с.10-13).

07 червня 2007 року з метою забезпечення кредитного договору №CL-302/180/2007 між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір застави №PCL-302/180/2007, відповідно до умов якого у забезпечення виконання зобов'язань в заставу був переданий автомобіль марки Міцубісі Аутлендер 2.4 Спорт, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску 2007, кузов №VIN-НОМЕР_2 (а.с.8, 9).

14 грудня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. був вчинений виконавчий напис, реєстровий №10782, про звернення стягнення на транспортний засіб Міцубісі Аутлендер 2.4 Спорт, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску 2007, кузов №VIN-НОМЕР_2 з метою задоволення вимог ПАТ «ОТП Банк» в розмірі 29219,86 швейцарських франків (а.с.7).

Між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 12 листопада 2010 року було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого було передано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги, в тому числі за кредитним договором №ML-302/023/2007 від 02 лютого 2007 року (а.с. 100-103).

Згідно п. 1.1. вказаного вище договору про відступлення права вимоги, ПАТ «ОТП Банк» передає та відступає ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав, належних ПАТ «ОТП Банк» за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звернення стягнення на заставне майно.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що ПАТ «ОТП Банк» уклало з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №CL-302/180/2007 від 07 червня 2007 року після вчинення 14 грудня 2009 року приватним нотаріусом оспорюваного виконавчого напису.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського ВДВС, ПАТ "ОТП Банк", треті особи ТОВ "ОТП Факторинг Україна", приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіна Л.Л. про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню у задволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.225-227).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2015 року вказане рішення суду залишено без змін (а.с.228-230).

Таким чином, питання правомірності вчинення виконавчого напису 14 грудня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л., реєстровий №10782, про звернення стягнення на транспортний засіб Міцубісі Аутлендер 2.4 Спорт, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску 2007, кузов №VIN-НОМЕР_2 з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в розмірі 29219,86 швейцарських франків розглядалося судом.

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС м.Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження №52673998 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіної Л.Л. №10782 від 14 грудня 2009 про звернення стягнення на заставлене рухоме майно, для задоволення вимогПАТ «ОТП Банк» (а.с.6).

11 липня 2017 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС м.Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Малюк І.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.114).

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 зазначала, що виконавчий напис не підлягає виконанню у зв'язку із тим, що вчинено його на користь ПАТ «ОТП Банк», тоді як заставодержателем є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.2-5).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта №511224694 від 23 грудня 2016 року, обтяжувачем рухомого майна, а саме автомобіля марки Міцубісі Аутлендер 2.4 Спорт, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску 2007, кузов №VIN-НОМЕР_2 значиться ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.14-15).

Однак, договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №ML-302/023/2007 від 02 лютого 2007 року на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено 12 листопада 2010 року, тобто після вчинення 14 грудня 2009 року приватним нотаріусом оспорюваного виконавчого напису.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент його вчинення відповідач був заставодержателем, заборгованість, визначена у виконавчому написі, є безспірною, виконавчий напис видано відповідно до вимог закону.

Доводи апеляційної скарги про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим написом нотаріуса із визначенням у якості стягувача ПАТ «ОТП Банк» не спростовують висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Права та законні інтереси позивача, яка є боржником у виконавчому провадженні, підлягають захисту шляхом вирішення питання про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні в порядку цивільного судочинства, що відповідає наведеним вище положенням закону та правовій позиції, що висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року у справі №487/5205/16-ц (провадження №61-1510св17), з якої, зокрема, вбачається, що сторона у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає заміні на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та частини 1 ст. 422 ЦПК України (ч. 1 ст. 378 ЦПК України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року).

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки висновків рішення суду, тлумачення норм права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді