Провадження № 4-с/234/32/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 року Краматорськийміський суд Донецькоїобласті в складі: судді Марченко Л.М.

за участю секретаря Коваленко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича та скасування постанови про накладення арешту на заробітну плату та пенсію боржника у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.447 ЦПК України на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича та скасування постанови про накладення арешту на заробітну плату та пенсію боржника у виконавчому провадженні.

У судове засідання всі учасники справи не з`явилися, були повідомлені належним чином. Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 надали заяву про розгляд скарги у їх відсутність, на вимогах наполягали. Приватний виконавець Літвиненко О.В. не з`явився, наддав заяву про розгляд справи у його відсутність. Неявка вказаних осіб відповідно до ст.450 ч.2 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Із скарги вбачається, що 10 серпня 2019 року ОСОБА_1 стало відомо, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 110797,45 грн.

Приватним виконавцем накладено арешт на рахунки як ОСОБА_1 , як боржника відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанк».

Заявник вважає, що постанова не містить виключення про недопустимість накладення арешту на заробітну плату боржника, в зв`язку з чим банки наклали арешт на рахунки, на яких обліковується заробітна плата та отримувана пенсія інваліда 2 групи, що суперечить діючому законодавству. Обмеження щодо недопустимості арешту заробітної плати та пенсії у постанові не було вказано, тому порушення конституційного права на винагороду за працю та отримання соціальних виплат (пенсії) було порушене з боку державного виконавця. Рахунки заявника, які відкриті в АТ КБ «Приватбанк» (пенсійний рахунок) та АТ «Ощадбанк» (зарплатний рахунок) є рахунками зі спеціальними режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту. З оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника , приватним виконавцем не зазначено, що постанова містить пряму заборону, щодо накладення арешту на рахунки, на які законом заборонено накладати такий арешт. З зазначеною постановою заявник не згоден просить її скасувати, та скасувати арешт грошових коштів на рахунки накладені приватним виконавцем.

Приватний виконавець Літвиненко О.В. надав до суду заперечення разом з матеріалами виконавчого провадження в яких зазначив, що дана скарга є безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах закону, з тих підстав, що заявник звернувся до суду із даною скаргою з пропуском десятиденного строку. Постанова про арешт коштів боржника була винесена та направлена банкам 16.05.2019 року, тобто з даної дати рахунки боржника є арештованими, і заявник не міг не знати про вказану постанову. Боржник на думку виконавця не надає жодних доказів про те, що рахунки боржника, вказані у скарзі мають спеціальний режим використання та на кошти, які знаходяться на рахунках, на які заборонено звертати стягнення. З огляду на зазначене просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10.08.2019 року заявнику стало відомо, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 110797,45 грн. Приватним виконавцем винесена постанова про накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 , як боржника відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанк». Рахунки заявника, які відкриті в АТ КБ «Приватбанк» (пенсійний рахунок) та АТ «Ощадбанк» (зарплатний рахунок) є рахунками зі спеціальними режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту. З оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника , приватним виконавцем не зазначено, що постанова містить пряму заборону, щодо накладення арешту на рахунки, на які законом заборонено накладати такий арешт.

З цього приводу суд вважає необхідним зазначити наступне

Відповідно до ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця від час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свобод.

Примусове виконання рішень в силу частини 1 статті 5 Закону «Про виконавче провадження» покладається, в тому числі, й на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження»,примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерстваюстиції України від 02.04.2012 року №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто рахунки відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» (пенсійний ОСОБА_4 ) та в АТ «Ощадбанк» (зарплатний рахунок) є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту.

Разом з тим, як вбачається із оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника , приватним виконавцем не зазначено, що постанова містить пряму заборону щодо накладення арешту на рахунки, на які законом заборонено накладати такий арешт.

При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника відповідно дост. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» не повідомив виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ст. 22, ч. 1,6 ст.24, ч. 3 ст. 15 ЗУ «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сімї.

В частині 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Водночас банки зважаючи на постанову приватного виконавця про арешт рахунків змушені були призупинити операції з рахунками згідно з постановою про накладення арешту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника)

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

За іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на те, що на рахунки заявника дійсно зараховується заробітна плата та пенсія та зважаючи на граничний розмір відрахувань із заробітної плати та пенсії, встановлений для даного виду стягнення, що не може перевищувати 20% доходу вимоги є обґрунтованими, а накладений на рахунки в банку арешт, який унеможливлює отримання будь-яких коштів заробітної плати та пенсії підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши дії приватного виконавця Літвиненко О.В. неправомірними та скасувати постанову від 16.05.2019 року у виконавчому провадженні № 58749147.

Керуючись ст.ст.447-453, 353-355 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторовича та скасування постанови про накладення арешту на заробітну плату та пенсію боржника у виконавчому провадженні, задовольнити.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторовича, а саме винесення постанови від 16.05.2019 року у виконавчому провадженні № 58749147про арешт коштів боржника, які надходять на рахунку ОСОБА_1 , які відкриті у АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк» як заробітна плата та пенсія.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника від 16.05.2019 року приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича, у виконавчому провадженні № 58749147 .

Зобовязати приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича скасувати арешт грошових коштів, які перераховуються на ім`я ОСОБА_1 як заробітна плата та пенсія на :

-рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Ощадбанк».

-рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суду.

Суддя Л. М. Марченко