Справа № 309/2051/19
Провадження № 2/309/1285/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2019 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді Волощук О. Я.
при секретарі Зейкан Н.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що сторони перебували в шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 28.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_3 залишено на утриманні матері ОСОБА_1 та присуджено до стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи із 03.06.2015 року.
Дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні та вихованні. Розмір аліментів, які сплачує відповідач є недостатнім для належного утримання дитини, придбання одягу, взуття, продуктів харчування, навчання дитини. У зв`язку із зростанням рівня інфляції в Україні, підвищення цін на продукти харчування, оплату комунальних послуг, матеріальний стан позивачки значно погіршився, вона не в змозі самостійно матеріально утримувати сина.
Відповідач є здоровий, молодий за віком, працює сезонним робітником, тому має можливість сплачувати кошти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка просить ухвалити рішення про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом поміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті Судової влади, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав відзиву на позовну заяву.
Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 28.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_3 залишено на утриманні матері ОСОБА_1 та присуджено до стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи із 03.06.2015 року. Син сторін проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні та вихованні.
Відповідач ОСОБА_2 не надав заперечення щодо позову та щодо обставин викладених позивачкою. Окрім цього, позивачкою не надано доказів щодо доходу відповідача.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Обов`язок батьків щодо утримання своєї дитини, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": ч. 2 ст. 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач надає неналежне матеріальне утримання своїй дитині, враховуючи матеріальне становище позивачки, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є молодий за віком, працездатний, суд приходить до висновку, що із ОСОБА_2 слід щомісячно стягувати на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Судові витрати в справі - суму судового збору в розмірі 768,40 грн., який підлягає покладенню на відповідача, відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати.
Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 4,12, 263-265, 273-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-184 СК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дітей від 20.11.1989 року суд, -
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Збільшити розмір аліментів стягуваних із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня вступу рішення в законну силу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 768,40 гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.