Ухвала

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 182/6769/16-ц

провадження № 61-1894ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня

2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, комунального підприємства «Міські автомобільні дороги - 1» Нікопольської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 135 172,44 грн та моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 жовтня 2016 року, керуючи автомобілем, ОСОБА_1 рухався по проспекту Трубників з боку перехрестя з вулиці Трубченко у бік перехрестя з вулиці Альпова зі швидкістю близько 50 км/год. Під час руху вздовж паркової зони, біля пам'ятнику загиблим працівникам ПТЗ, на його автомобіль впала верхня суха частина дерева, спричинивши автомобілю значні механічні пошкодження.

Інспектором сектору з БДР Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області дана пригода була кваліфікована як дорожньо-транспортна пригода, зареєстрована до журналу єдиного обліку Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 19663 від 12 жовтня 2016 року. На місці ДТП було складено схему місця ДТП, у таблиці дорожніх умов якої було зазначено, що пряма причина ДТП - сухі дерева, при цьому здійснювалося фотографування місця пригоди та пошкодженого автомобіля, були допитані очевидці пригоди. Йому була видана довідка про пошкодження автомобіля внаслідок ДТП. Порушень Правил дорожнього руху з його боку, які б знаходились у причинному зв'язку або могли бути супутньою причиною скоєння ДТП, встановлено не було.

Сектором з БДР Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області був встановлений факт невідповідності розташування дерев по проспекту Трубників, на ділянці скоєння ДТП, вимогам п.3.4.3. ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди». Згідно відповіді від 31 жовтня 2016 року на запит сектора з БДР Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 19 жовтня 2016 року до міського голови, зелені насадження розташовані поміж тротуаром та проїзною частиною проспекту Трубників не перебувають на балансі НКП «Міськавтодор-1», тому посадова особа, яку можливо притягнути до адміністративної відповідальності за порушення п.3.4.3. «ДСТУ 3587-97» відсутня.

Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП, № 712 від 27 жовтня 2016 року, матеріальні збитки становлять 132 972,44 грн. Вартість виконання автотоварознавчого дослідження, відповідно до товарного чеку № 712 від 27 жовтня 2016 року, складає 2 200,00 грн.

Внаслідок цієї пригоди ОСОБА_1 та його родиниі були спричинені моральні страждання, які заявник оцінив в 20 000,00 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, КП «Міські автомобільні дороги - 1» Нікопольської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 135 172,44 грн, у відшкодування моральної шкоди ? 2 000,00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

16 січня 2019 року до Верховного Суду звернулася Нікопольська міська рада Дніпропетровської області із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року та залишити в силі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

Предметом позову у справі № 182/6769/16-ц є стягнення матеріальної шкоди у розмірі 135 172,44 грн та моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Таким чином ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 192 100,00 грн (1 921,00 грн х 100).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Малозначна справа є такою в силу вимог закону, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, постанову Дніпровського апеляційного суду від

04 грудня 2018 року прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, комунального підприємства «Міські автомобільні дороги - 1» Нікопольської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило