Номер провадження: 22-ц/813/1615/19
Номер справи місцевого суду: 495/4424/17
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Випасненська сільська рада Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою, яку вподальшому уточнила, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт того, що заповіт від 18 липня 1995 року, свідоцтво про право власності на житловий будинок від 09 вересня 1995 року та рішення Випасненської сільської ради № 77 від 17 серпня 1995 року, в яких вказано, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заяви, заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся, ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок АДРЕСА_1 .

За життя, ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все своє майно заповіла ОСОБА_2 .

Проте, в заповіті та в правовстановлюючих документах на житловий будинок наявна помилка, а саме невірно вказано по-батькові бабусю - ОСОБА_3 , тоді коли справжнє ім`я по-батькові бабусі - ОСОБА_3 .

Встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявнику для оформлення спадкових прав, у зв`язку з чим вона звернулася до суду.

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що заповіт від 18 липня 1995 року, свідоцтво про право власності на житловий будинок від 09 жовтня 1995 року та рішення Випасненської сільської ради №77 від 17 серпня 1995 року «Про свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок» видані на ім`я « ОСОБА_3 », дійсно належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 « ОСОБА_3 ».

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити заявнику у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6 районний суд виходив з підстав її доведеності.

Проте з таким висновком судова колегія погодитись не може з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що:

-на підставі рішення Випасненської сільської ради народних депутатів виконавчого комітету №77 від 17.08.1995 року «Про свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок», 09.10.1995 року видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім`я « ОСОБА_3 »;

- ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 склала на ім`я ОСОБА_2 заповіт, яким усе своє майно заповідала заявниці;

- ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ;

-після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, оформити яку має намір заявниця, однак не має такої змоги, оскільки в заповіті ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в свідоцтві про право власності на житловий будинок від 09.10.1995 року та в рішенні Випасненської сільської ради №77 від 17.08.1995 року, по-батькові її бабусі вказано як « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про її смерть - « ОСОБА_3 »;

-відповідно до довідки № 949, виданої виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в червні 2005 року, жилий будинок та госпбудови, які заходяться на земельній ділянці 0,14 га у АДРЕСА_1 належать ОСОБА_3 ;

-згідно з довідки № 485, виданої виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 13.05.2016 року, за будівлею, яка належить ОСОБА_3 у користуванні знаходиться земельна ділянка, загальною площею 0,14 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- ОСОБА_2 , зверталась із заявою до Випасненської сільської ради з приводу внесення змін до заповіту від 18.07.1995 року, внесення змін до рішення Випаснеської сільської ради та свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. Однак, листом №774 від 21.09.2017 року Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області відмовлено у внесенні змін чи виправлення у вищевказані документи.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує, що ОСОБА_2 є його рідною сестрою і він, як і вона є внуком померлої ОСОБА_3 і постійно проживає разом зі своєю сім`єю в будинку, який належав бабусі. Останні роки життя ОСОБА_3 він фактично її доглядав і крім того за власний рахунок здійснив багато поліпшень у будинку і на присадибній ділянці. Після смерті ОСОБА_3 він поховавши ОСОБА_3 у липні 2005 року звернувся разом зі своєю сестрою ОСОБА_2 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого нотаріусом було заведено спадкову справу. Проте свідоцтво про право власності видано не було. ОСОБА_2 подала до суду позов до нього щодо приводу спадкового майна, який однак за її заявою був залишений без розгляду. Як з`ясувалося, вподальшому ОСОБА_2 знов звернулася до суду, але на цей раз вже із заявою про встановлення факту і не залучила його до участі у справу, хоча він стверджує, що заявниці відомо про його претензію на спадщину і про спір між ними з приводу спадкового майна.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2017 року за заявою представника ОСОБА_2 залишено без розгляду її позов до ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписом ст.3 ч.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Така позиція підтверджується також постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З наведеного вбачається претензії ОСОБА_1 , на частину будинку і земельної ділянки, на якій розташований будинок, наслідком чого є спір про право цивільне, а саме: про право на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах щодо встановлення факту проживання однією сім`єю.

Враховуючи наявність спору між спадкоємцями про цивільне право, а саме: спадковий будинок з присадибною ділянкою АДРЕСА_1 , що відноситься до юрисдикції суду та пов`язане з розглядом спору у позовному провадженні, а тому суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про задоволення заяви.

За таких обставин судова колегія задовольняє частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування судового рішення та залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду, із заявника на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 480 грн., оскільки саме такий судовий розмір за подання апеляційної скарги мав бути сплачений із розрахунку (150% від судового розміру, що підлягав сплаті в суді першої інстанції). В міськрайонному суді заявницею при поданні заяви про встановлення факту сплачено 320 грн. Оскільки апелянтом сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги 528, 61 грн., то 48, 61 грн. сплачених зайво можуть бути повернуті за відповідною заявою платника.

На підставі викладеного та керуючись ч. 6 ст. 294, 367, 374, ч.І ст.377, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - Випасненська сільська рада Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 право подати позов на загальних підставах.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 480 грн.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений: 05.09.2019 року.

ГоловуючийО.М. Таварткіладзе
Судді:А.П. Заїкін
С.О. Погорєлова