ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 591/483/18

Головуючий у першій інстанції - Клименко А. Я.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1220/19

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів : Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

секретар - Позняк О.М.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Обласний центр медико - соціальної експертизи м. Краматорськ,

розглянувши апеляційну скаргу Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Краматорськ, до якої приєдналось Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 червня 2019 року у складі судді Клименко А.Я., повний текст якого складений 07.06.2019 року в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Краматорськ, в якому, після уточнення позовних вимог, просила визнати причину смерті її чоловіка ОСОБА_2 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , - гостра легенево - серцева недостатність внаслідок пневмоконіозу: хронічного обструктивного захворювання легенів з вогнищами антракозу, з розвитком пневмосклерозу, хронічної емфіземи легень, хронічного легеневого серця, а також, скасувати висновок обласного МСЕК від 13.09.2017 року, прийнятий Обласною профпатологічною медико - соціальною експертною комісією Обласного центру медико - соціальної експертизи, вирішити питання про порядок розподілу судових витрат.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 червня 2019 року позов задоволено, визнано причину смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , - гостра легенево - серцева недостатність внаслідок пневмоконіозу: хронічного обструктивного захворювання легенів з вогнищами антракозу, з розвитком пневмосклерозу, хронічної емфіземи легень, хронічного легеневого серця. Скасовано висновок Обласної профпатологічної медико - соціальної комісії Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Краматорська про відсутність зв`язку смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 з професійним захворюванням. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті вартості судово - медичної експертизи в розмірі 4 556 грн. 33 коп. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір за розгляд справи в сумі 1 409 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі Обласний центр медико - соціальної експертизи м. Краматорськ просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким провадження у справі закрити.

Доводи скарги зводяться до того, що згідно з Інструкцією про встановлення причинного зв`язку смерті із професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.11.2005 р. № 606, саме МСЕК , а не будь - який інший орган, встановлює причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом і тільки після всебічного вивчення медичної документації потерпілого, приймає остаточне рішення. Вважає, що рішення про відсутність причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням, що оскаржується позивачем, є правомірним, оскільки прийнято з дотриманням усіх положень Інструкції та на підставі медико - експертної справи померлого, адже цим же висновком встановлено, що дійсною причиною його раптової смерті стала гостра серцева недостатність на тлі ішемічної хвороби серця, з приводу якого він за життя лікувався у кардіолога.

В заяві про приєднання до апеляційної скарги Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Краматорськ, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області вказує на те, що він не був залучений до участі у справі, тому, відповідно до ст. 363 ЦПК України має право приєднатися до апеляційної скарги. Вважає, що рішення, яке оскаржується, впливає на права і обов`язки управління Фонду, оскільки у випадку вирішення справи на користь позивача, членам сім`ї потерпілого можуть бути призначені страхові виплати.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 звертає увагу на те, що її спроби довести причину смерті чоловіка у позасудовий спосіб не мали позитивних результатів, а тому, вона була вимушена звернутись до суду з даним позовом, скориставшись правом доведення своїх вимог шляхом проведення експертизи, якою були досліджені медичні документи про стан здоров`я чоловіка за життя до моменту смерті. Суд першої інстанції, скасовуючи висновок про відсутність зв`язку смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням, не підмінив функціональні обов`язки МСЕК, а лише дав підстави для перегляду відповідачем свого рішення, прийнятого 13.09.2017 року.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , чоловіку позивача, за життя був встановлений діагноз професійного захворювання: пневмокомоніоз: антракоз, інтерстіциальна форма, 1/1, 1/s, пізднорозвинений, ускл.: хронічне обструктивне захворювання легенів, друга стадія, помірний перебіг, легенева недостатність, хронічна посттравматична двостороння цервікобрахіалгія, цервікокраніалгічним та статико - динамічним синдромами. Відповідальною за розвиток професійного захворювання вирішено вважати професію гірник очисного вибою (а. с. 20 - 22, 32)

Висновком Обласної профпатологічної медико - соціальної експертної комісії Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Донецьк ОСОБА_2 . було визнано інвалідом 2 групи праці та встановлено ступень втрати працездатності - 70 % з 31.07.2012 року безстроково по сукупності: 40 % по трудовій травмі на виробництві 28.12.1993 року і 30 % по пневмоконіозу. Внаслідок чого трудова діяльність негативна (а. с. 15, 20 - 22).

З 26.01.2009 року ОСОБА_2 не працював.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер на неконтрольованій українській владі території - у м. Макіївка, Донецької області. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Зарічним районним у м. Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Сумській області (а. с. 17).

Труп померлого було досліджено медичною установою, діючою на неконтрольованій території, про що свідчить акт судово - медичного дослідження трупа ОСОБА_2 від 30.04.2016 року, акт судово - медичного дослідження кусків внутрішніх органів від 02.05.2016 року, в зв`язку з чим 07.07.2016 року за № 57 був наданий висновок консультаційною комісією, який свідчить, що при дослідженні трупа ОСОБА_2 не встановлено будь - яких ушкоджень і його смерть наступила внаслідок хронічної легенево - серцевої недостатності, яка була обумовлена інтерстиційним антрако - силікозом, вогнищевим гнійно - серозною пневмонією, хронічною емфіземою легенів, дифузним пневмосклерозом, хронічним легеневим серцем. Згідно з довідкою про причину смерті, смерть наступила внаслідок хронічної легенево - серцевої недостатності, хронічного обструктивного бронхіту в стадії загострення, інтерстіциальний антрако - силікоз (а. с. 8 - 14). Вказані медичні документи не можуть вважатися такими, які складено відповідно до вимог чинного законодавства і вони не створюють юридичних наслідків.

На підставі звернення позивача 21.07.2017 року до ЛКК Комунального закладу «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Костянтинівської міської ради було видано направлення голові проф. МСЕК для встановлення причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 з його професійним захворюванням, до якого були долучені посмертний епікриз, виписка із медичної карти амбулаторного хворого починаючи з жовтня 1982 року по квітень 2016 року згідно даних оригіналів його амбулаторних карт, оригінал довідки Обласної профпатологічної МСЕК м. Донецька від 15.08.2012 року, копія свідоцтва про смерть, копія довідки про взяття на облік переміщеної особи, 4 оригінали амбулаторних карт, які заводились за часи хвороби чоловіка у медичних закладах м. Макіївка і м. Костянтинівка, а що стосується актів судово - медичних досліджень та висновку консультаційної комісії, то вони долучені не були через їх оформлення не установами МОЗ України. Також на прохання позивача прийняти до розгляду на засіданні МСЕК оригіналів вказаних документів, як таких, які відповідно до Інструкції про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженої наказом МОЗ України від 15.11.2005 року № 606, є обов`язковими документами для розгляду питання про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням, було відмовлено.

Не зважаючи на відмову МСЕК прийняти вказану документацію, ОСОБА_1 направила поштою на ім`я голови обласного профпатологічної МСЕК Центру МСЕ документи: оригінал довідки про причину смерті від 10.08.2016 року № 1452, виданої Бюро судово - медичної експертизи, діючого на неконтрольованій території, оригінал епікризу КЛПУ «Обласної клінічної лікарні професійних захворювань» від 25.12.2012 року, фотокопію акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 25.07.2012 року, завірену нотаріусом, ксерокопію санаторно - курортної книжки санаторію «Арктика», де чоловік проходив лікування з 18.08.2015 року по 10.09.2015 року з діагнозом ХОЗЛ 11 стадії, ксерокопію трудової книжки, оригінал індивідуальної програми реабілітації інваліда для ОСОБА_2 від 15.08.2012 року № 708, копію страхової справи померлого РН /1, яка залишилась на неконтрольованій території. Проте, ці документи не були прийняті та повернуті листом голови Центру МСЕ від 08.09.2017 року № 851 у зв`язку з невідповідністю їх вимогам п.п. 2.3-2.4 вказаної вище Інструкції.

На стадії розгляду профпатологічної МСЕК медико - експертна документація померлого направлялась до Державної установи «Український державний науково - дослідний інститут медико - соціальних проблем інвалідності» МОЗ (м. Дніпропетровськ), де була розглянута позаштатною загальноінститутською медико - експертною комісією ДУ «Укр Держ НДІ МСПІ «України»» і у наданому цією комісією 23.08.2017 року висновку визначено, що розгляд документів про обставини смерті та протокол патологічного розчину надані з неконтрольованої території є неправомірним, але навіть з їх урахуванням зв`язок смерті чоловіка з професійним захворюванням відсутній. Також, у висновку є позначка про те, що висновок є консультативним для МСЕК.

Згідно з висновком профпатологічної МСЕК Центру МСЕ від 13.09.2017 року причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з його професійним захворюванням відсутній.

На підставі цього висновку позивачу була видана довідка Обласним центром медико - соціальної експертизи м. Краматорськ серії 10ААА № 000853 про те, що причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням відсутній (а. с. 16).

Не погоджуючись з висновком МСЕК ОСОБА_1 зверталась до Міністерства охорони здоров`я України з метою досудового врегулювання спору, проте, згідно з відповіддю ДЗ «Центральна медико - соціальна експертна комісія» МОЗ України від 22.12.2017 року, якому Міністерство охорони здоров`я України доручило розглянуте звернення, також не встановлено причинно - наслідкового зв`язку між смертю ОСОБА_2 з його професійним захворюванням, оскільки визнана причина його раптової смерті - гостра серцева недостатність на тлі ішемічної хвороби серця.

За результатами розгляду заяви ДЗ «Центральна медико - соціальна експертна комісія» МОЗ України профпатологічної МСЕК повторно розглянув зазначене питання і повторно зробив висновок про відсутність причинно - наслідкового зв`язку між смертю ОСОБА_2 з його професійним захворюванням.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, під час розгляду судом першої інстанції справи, ОСОБА_1 заявила клопотання про призначення посмертної комплексної судово - медичної експертизи з метою встановлення судовими експертами причинного зв`язку наступу смерті з професійним захворюванням легенів, яким страждав чоловік позивача за життя.

За результатами проведення експертизи 14.01.2019 року був складений висновок № 48/2018, яким встановлено, що між причиною смерті ОСОБА_2 та професійним захворюванням «пневмоконіоз (антракоз), інтерстиціальна форма, хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст., середньої тяжкості, ЛН ІІ ст., хронічне легеневе серце» вбачається причинно - наслідковий зв`язок (а. с. 100 - 130).

Колегія суддів, з огляду на вищевикладене, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, матеріалами справи та наданими позивачем доказами підтверджено, що на момент смерті ОСОБА_2 мав загострення встановленого у нього за життя професійного захворювання і що саме внаслідок професійного захворювання наступила смерть останнього. Суд правильно визнав переконливим доказом, висновок посмертної комплексної судово - медичної експертизи, якою встановлено, що смерть наступила внаслідок пневмоконіозу: хронічного обструктивного захворювання легенів з вогнищами антракозу, з розвитком пневмосклерозу, хронічної емфіземи легень, хронічного легеневого серця, що призвело до гострої легенево - серцевої недостатності у ОСОБА_2 .

Зазначені факти підтверджуються і тим, що за життя ОСОБА_2 був встановлений діагноз професійного захворювання і що відповідальною за розвиток професійного захворювання вирішено вважати професію гірника очисного вибою, яку він займав. Також, ОСОБА_2 було визнано інвалідом 2 групи праці та встановлено ступень втрати працездатності по трудовій травмі на виробництві і по пневмоконіозу, після чого він вже не працював. На момент смерті він перебував на обліку у відділенні ФССВВ у м. Костянтинівка Донецької області, де йому виплачувалась соціальна допомога у зв`язку з втратою працездатності на виробництві через травмування і професійне захворювання, крім того, ОСОБА_2 знаходився на медичному обліку амбулаторії № 4 Комунального закладу Центру первинної медико - санітарної допомоги м. Костянтинівка Донецької області і 06.04.2016 року йому був встановлений діагноз: пневмоконіоз: антракоз, інтерстиціальна форма, 1/1, 1/s, пізноразвівшійся, ХОЗЛ ІІ ст . , середньої тяжкості, стадія загострення, ЛН ІІ ст.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як свідчать обставини справи, позивач намагалась вирішити даний спір в досудовому порядку, але у зв`язку з відмовою Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Краматорськ встановити дійсні обставини смерті її чоловіка, а також, з врахуванням того, що ОСОБА_1 є особою, переміщеною з території проведення АТО, і те, що первинні медичні документи про причину смерті її чоловіка та про дослідження трупа були складені та оформлені не медичними установами МОЗ України, а медичними установами, які знаходяться на неконтрольованій державній владі території, вона була вимушена звернутись до суду з даним позовом, оскільки іншим шляхом захистити свої права та довести позовні вимоги, не мала можливості. Апеляційний суд вважає, що ці обставини створювали для позивача перепони у захисті свого приватного інтересу щодо реалізації цивільного права, передбаченого положеннями Цивільного кодексом України та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зокрема, права на виплату страхового відшкодування, моральної шкоди тощо.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення МСЕК про відсутність причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням, є правомірним, спростовуються вищевикладеним і не підтверджують іншого, а саме, що останній помер внаслідок гострої серцевої недостатності на тлі ішемічної хвороби серця. Як свідчать матеріали справи, за життя він також лікувався у кардіолога, проте, належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що саме гостра серцева недостатність спричинила смерть потерпілого, стороною відповідача надано не було.

Отже колегія суддів погоджується з рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 червня 2019 року в частині задоволення позовних вимог про визнання причини смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , як гострої легенево - серцевої недостатності внаслідок пневмоконіозу: хронічного обструктивного захворювання легенів з вогнищами антракозу, з розвитком пневмосклерозу, хронічної емфіземи легень, хронічного легеневого серця, оскільки такі вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а у інший спосіб остання захистити свої права не в змозі.

Що стосується рішення суду в частині вирішення вимог про скасування висновку Обласної профпатологічної медико - соціальної комісії Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Краматорська, то апеляційний суд вважає, що воно прийнято з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Пунктами 2.1, 2.14, 2.19 Інструкції про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 15.11.2005 року № 606 передбачено, що перелік МСЕК, на які покладаються функції щодо встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затверджується відповідним наказом Міністерства охорони здоров`я АРК, управлінь охорони здоров`я обласних, Севастопольської міської і головного управління охорони здоров`я та медичного забезпечення Київської міської державних адміністрацій. Остаточне рішення про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом МСЕК може прийняти тільки після всебічного вивчення наданої медичної документації померлого, запиту й розгляду, у разі потреби, додаткових матеріалів та проведення необхідних консультацій. Рішення МСЕК з питань причинного зв`язку з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом може бути оскаржене до суду у встановленому законодавством порядку.

Отже згідно з Інструкцією про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом саме МСЕК є органом, який встановлює причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом.

Пунктом 4 Положення про медико - соціальну експертизу, затвердженим постановою КМУ від 03.12.2009 року № 1317 передбачено, що медико - соціальну експертизу проводять медико - соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я АРК, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

Обласний центр медико - соціальної експертизи м. Краматорськ, висновок (рішення) якого фактично оскаржує позивач, перебуває у віданні МОЗ України та згідно з Положенням про медико - соціальну експертизу наділений повноваженнями приймати рішення, які мають обов`язків характер для інших суб`єктів владних повноважень (в т. ч. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України).

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах, зокрема, спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико - соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

З огляду на зазначене, спір про оскарження рішення Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Краматорськ, є публічно - правовим і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, а тому, висновок суду першої інстанції про те, що вимоги пред`явлені до колегіального структурного підрозділу профпатологічної комісії Центру МСЕК, який не є суб`єктом владних повноважень, в зв`язку з цим спір є цивільно - правовим, є помилковим.

Відповідно до ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 статті 255 ЦПК України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином апеляційна скарга Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Краматорськ, до якої приєдналось Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області підлягає частковому задоволенню, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.06.2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Краматорськ про скасування висновку про відсутність причинного зв`язку скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі ст. 255 ЦПК України, так як ці вимоги підлягають розгляду в порядку КАС України.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Краматорськ, до якої приєдналось Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 червня 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Обласного центру медико - соціальної експертизи м. Краматорськ про скасування висновку про відсутність причинного зв`язку скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

В іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст складений 10.12.2019 року.

Головуючий: Судді: