ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6979/19 Справа № 204/4509/15 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Варенко О.П., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Не погодившись із заочним рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу одночасно з клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду, з посиланням на наступні обставини.

Зазначає, що 16 жовтня 2018 року вона отримала копію оскаржуваного рішення суду, у зв`язку із чим у листопаді 2018 року звернулася до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду було залишено без задоволення.

Не погодившись із ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року була повернута скаржнику, на підставі вимог ст.353 ЦПК України.

Не погодившись із ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, у зв`язку із необгрунтованістю якої було відмовлено у відкритті касаційного провадження відповідно до ухвали Верховного Суду від 18 квітня 2019 року.

Вказує, що ухвалу Верховного Суду від 18 квітня 2019 року вона отримала 06 червня 2019 року, тому перебіг процесуального строку починається з 07 червня 2019 року.

Згідно ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 17липня 2019 року апеляційну скаргу було залишено без руху з підстав несплати судового збору та пропуску строку на апеляційне оскарження.

Від представника апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено квитанцію №0.0..1 про сплату судового збору в сумі 5481, 00 грн. та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В своєму клопотанні заявник посилається на те, що правила регулювання строків не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту, а для оскарження заочного рішення від 17.08.2015 року апелянт вимушений був пройти кілька інстанцій. Отримавши 06 червня 2019 року ухвалу Верховного Суду від 18 квітня 2019 року, ОСОБА_1 повторно звернулась до апеляційного суду.

Проте зазначені апелянтом обставини не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року, з огляду на наступне.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Той факт, що ОСОБА_1 вперше зверталася до апеляційного суду зі скаргою на ухвалу про відмову у перегляді заочного рішення та згодом в касаційному порядку оскаржувала ухвалу апеляційного суду щодо повернення її скарги на таке судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження заочного рішення суду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони, враховуючи, що порядок оскарження заочного рішення та перелік ухвал, які можуть бути оскарженні окремо від рішення суду чітко визначений ЦПК України.

З огляду на зазначене, посилання апелянта на необхідність обрахування процесуального строку з моменту отримання 06 червня 2019 року ухвали Верховного Суду від 18 квітня 2019 року є безпідставним та зводяться до суб`єктивного тлумачення заявником процесуальних строків на оскарження судових рішень. Більше того, ухвала Верховного Суду була опублікована в ЄДРСР 26 квітня 2019 року, однак ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду тільки 14 червня 2019 року, не зважаючи на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

При вирішення питання поновлення строку оскарження суди мають забезпечувати дотримання балансу суспільного та приватного інтересів, оскільки держава в особі судових органів повинна забезпечити заінтересованим особам право на використання наявних засобів правового захисту, заінтересовані особи повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони в реалізації її права на виконання судового рішення.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними.

Відповідно положень ст.7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається в разі відмови у відкритті провадження у справі.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року - слід відмовити та повернути сплачену суму судового збору.

Керуючись ст.ст.357,358 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра повернути ОСОБА_1 з державного бюджету, сплачений на поточний рахунок: 0014 отримувач: УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра, код отримувача: 37989274, код банку отримувача: 899998 , судовий збір в сумі 5481,00 грн., згідно квитанції №0.0..1 від 14.08.2019 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя О.П. Варенко