КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/341/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року місто Київ

справа № 757/40635/17-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року про відмову у задоволенні скарги, постановлену під головуванням судді Остапчук Т.В., у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій Андрія Миколайовича, заінтересовані особи: ОСОБА_4, Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просила визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Потія А.М. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_4 з України від 12 серпня 2018 року у виконавчому провадженні №56958712.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 08 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Погосян Ж.Л. відкрито виконавче провадження №56958712 з примусового виконання виконавчого листа №757/40635/17-ц від 31 липня 2018 року, відповідно до якого з ОСОБА_4 стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2017 року і до досягнення нею повноліття.

Вказувала, що постановою державного виконавця від 08 серпня 2018 року встановлено тимчасову заборону ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, з огляду на наявну заборгованість зі сплати аліментів, сукупній розмір якої згідно з розрахунком становить суму, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Зауважувала, що 17 вересня 2018 року на її адресу надійшла постанова головного державного виконавця Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Потія А.М. від 12 вересня 2018 року про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника з України, у зв'язку з погашенням заборгованості зі сплати аліментів.

Вважає, що дана постанова прийнята при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи, а також з порушенням встановленої законом процедури скасування обмеження у праві виїзду за кордон.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції, внаслідок неправильного застосування норм ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та п.5 розділу 4 Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів та органів Державної прикордонної служби під час здійснення виконавчого провадження, залишено поза увагою вихід державного виконавця при прийняті оскаржуваної постанови за межі наданих йому повноважень.

Вказував, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено самостійного скасування державним виконавцем постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки скасування постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено лише в судовому порядку.

Зазначав, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано отримання боржником заробітної плати у серпні 2018 року, а відтак, наявності у нього аліментних зобов'язань за цей місяць.

Посилався на те, що державним виконавцем було допущено неправильний розрахунок суми заборгованості, оскільки станом на дату винесення постанови 12 вересня 2018 року у боржника існувала заборгованість по аліментах, а відтак, у державного виконавця були відсутні правові підстави для скасування тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні апеляційного суду представник заявника апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Головний державний виконавець Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Потій А.М. та заінтересовані особи: ОСОБА_4, Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України, оскільки неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2018 року Печерським районним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі №757/40635/17-ц, відповідно до якого з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2017 року і до досягнення нею повноліття.

08 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Погосян Ж.Л. відкрито виконавче провадження №56958712 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Постановою старшого державного виконавця Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Погосян Ж.Л. від 08 серпня 2018 року встановлено тимчасову заборону ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, з огляду на наявну заборгованість зі сплати аліментів, сукупній розмір якої згідно з розрахунком становить суму, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Постановою головного державного виконавця Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Потія А.М. від 12 вересня 2018 року на підставі п.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та п.5 розділу 4 Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів та органів Державної прикордонної служби під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30 січня 2018 року №256/5/65, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 лютого 2018 року за №133/31585 скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_4 з України, у зв'язку з погашенням останнім заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, заборгованість станом на 12 вересня 2018 року відсутня.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості та того, що оскаржувана постанова є законною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову, зокрема: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Порядок застосування та скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України деталізовано в розділі XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5.

Абзацом 2 п.1 розділу XIII вказаної Інструкції передбачено, що за наявності обставин, передбачених абзацом першим або шостим частини дев'ятої статті 71 Закону, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з абзацом 3 п.4 розділу XIII тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про: скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

Відповідно до абзацу 3 п.5 розділу ІV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30 січня 2018 року №256/5/65 інформацію про особу, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає (знімає з контролю) з бази даних у разі: винесення постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України має строковий характер і обмежується настанням відповідної події, а саме: погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи за межі України від 12 вересня 2018 року головним державним виконавцем Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Потієм А.М. було встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_4 погашена в повному обсязі та станом на 12 вересня 2018 року відсутня.

Крім того, з розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_4 від 19 жовтня 2018 року №56958712/14.6-31/ДВ-5, проведеного головним державним виконавцем Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Потієм А.М. вбачається, що заборгованість згідно виконавчого листа №757/40635/17-ц від 31 липня 2018 року, виданого Печерським районним судом міста Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2017 року і до досягнення нею повноліття станом на 01 жовтня 2018 року відсутня, переплата складає - 1444,98 грн. (а.с.41-42).

При цьому, заявником відповідно до ст.81 ЦПК України не надано доказів на підтвердження своїх доводів про те, що станом на дату винесення оскаржуваної постанови 12 вересня 2018 року у боржника існувала заборгованість по аліментах.

А відтак, колегія суддів вважає, що оскільки боржником заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні була погашена у повному обсязі, головний державний виконавець Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Потій А.М. в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства правомірно виніс постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_4 за межі України від 12 вересня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що державний виконавець при прийнятті оскаржуваної постанови вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки скасування постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено лише в судовому порядку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до абзацу 3 п.4 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 у разі погашення боржником заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення саме виконавцем постанови про: скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: