ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/377/19 Справа № 212/3499/17 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

при секретарі- Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 20 липня 2018року, яке постановлено суддею Колочко О.В. у м.Кривому Розі та повне судове рішення складено 30 липня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, який згодом уточнила до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивовано тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ними розірвано 28 травня 2002 року.

Постановою Баштанського міського суду Миколаївської області від 10.04.2002 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дитини стягнуті аліменти у розмірі ј частини усіх видів (заробітку) доходу до повноліття дитини. На теперішній час їх неповнолітня дочка навчається на контрактній основі в Юридичному коледжі Національного університету «Одеська юридична академія». Вартість навчання складає 18300,00 грн. на рік (загальна сума 36600,00 грн.). На період навчання в коледжі гуртожиток студентам не надається. Дочка проживає в орендованій квартирі, вартість за договором оренди складає 2000,00 грн. на місяць, тобто вартість проживання на період навчання (1 курс триває 10 місяців, 2 курс 11 місяців) складає 42000,00 грн. Для навчання та розвитку здібностей дочки вона придбала ноутбук за 13499,00 грн., мишу вартістю 149,00 грн.. Також нею був придбаний мобільний телефон для підтримання зв'язку з дочкою за 3599,00 грн. Крім того, дочка має здібності до вивчення іноземних мов та вона відвідувала школу «English Time» з поглибленого вивчення англійської мови. Курс навчання, згідно договору №б/н від 16.02.2016 коштував 3800,00 грн. Також, зазначила, що їх дочка знаходилася на лікуванні у 8-й міській лікарні м. Кривого Рогу з діагнозом зовнішній вивих підколінника в результаті побутової травми 03.10.2014. Після лікування необхідно було пройти тривалу реабілітацію, щоб колінний суглоб лівої ноги відновив свої робочі функції, у зв'язку із чим вона відвідувала спортивну секцію та басейн (був придбаний абонемент). На поліпшення стану здоров'я дитини вона витратила 4490,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 20 липня 2018року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок додаткових витрат на неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження- 22 200 (двадцять дві тисячі двісті) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неврахування судом правової позиції ВССУ в аналогічних справах.

Вказує на що розмір аліментів які він сплачує позивачу є достатнім для утримання їх неповнолітньої доньки, в тому числі і додаткових витрат на неї, таких як оплата коледжу, курсів англійської мови та басейну. Зазначає, що він надав суду довідки про сплачені ним аліменти у 2015 році на суму 15785 грн., у 2016 році на суму 15662 грн., у 2017 році на суму18911 грн. та за січень-червень 2018 року на суму15047 грн., яким суд не надав жодної оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1, просила відхилити апеляційну скаргу відповідача, залишивши рішення суду першої інстанції без змін. Зокрема зазначає, що на теперішній час аліментів їй не вистачає, оскільки потереби доньки стали зростати, що пов'язано з її навчанням, фізичним розвитком та розвитком її природних здібностей.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, щоІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_3, батьками в свідоцтві про народження дитини зазначені батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1 (а.с.5).

Постановою Баштанського місцевого суду Миколаївської області від 10 квітня 2002 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян в місяць на дитину, починаючи з 09 квітня 2002 року і до її повноліття (а.с.9).

ОСОБА_3 навчається на контрактній основі в Юридичному коледжі НУ «Одеська юридична академія» із здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст за спеціальністю «Право» з 1 курсу, вартість навчання за кожний рік складає 18300,00грн.. Відшкодування витрат Університету на підготовку Контрактника проводиться у такому порядку: за перший рік вказані витрати Університету оплачуються у розмірі 50% до 15 серпня за перше півріччя, наступні 50% до 10 лютого - за друге півріччя; за наступні роки вказані витрати Університету за один рік щороку оплачуються рівними частками (по 50%) за кожне півріччя, відповідно до 10 вересня - за перше півріччя та до 10 лютого - за друге півріччя, що підтверджується індивідуальним договором №2016-О-001728 про підготовку фахівця молодшого спеціаліста від 15.08.2016 (а.с.10).

ОСОБА_1 здійснила оплату за навчання ОСОБА_3, студента юридичного коледжу НУ «ОЮА» за 2016-2017 та 2017-2018 навчальні роки, що підтверджується копіями квитанцій від 28.07.2016 в сумі 9150,00грн., від 27.12.2016 в сумі 9150,00грн., від 04.09.2017 в сумі 9150,00грн. та від 09.02.2018 в сумі 9150,00грн. (а.с.11,46,62а).

Позивач уклала договори оренди житла в м.Одеса від 29.08.2016, 30.08.2017 за ціною 2000 грн. щомісячно, до 30 червня 2018 року.

ОСОБА_3 проходила курс навчання у центрі іноземних мов «English Time» з поглибленого вивчення англійської мови, вартість навчання складає 3800,00грн., що підтверджується копією договору від 16.02.2016, копіями квитанцій про оплату навчання від 04.06.2016, 24.05.2016, 05.04.2016, 26.03.2016, 18.02.2016 та копією сертифікату виданого по закінченню проходження курсу навчання на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 13,14,15,16).

ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в ДОРТ 8 міської лікарні в період з 03.10.2014 по 08.10.2014 з приводу отриманої побутової травми лівого колінного суглобу. Після виписки зі стаціонару рекомендована явка до травматолога, іммобілізація 3 тижні після зняття ЛФК, масаж та звільнення від фізкультури на 2 місяці (а.с.22)

Відповідно до копії договору №КРИ 3684 про надання спортивно-оздоровчих послуг від 31.05.2015 ОСОБА_3 відвідувала спортивний клуб «Спорт Лайф» за програмою класік+басейн. Термін дії договору становить 13 місяців та вартість складає 4490,00грн. (а.с.19).

З ОСОБА_2 утримані аліменти за період з січня 2015 року по грудень 2015 року в сумі 3663,41грн., за період з січня 2016 року по грудень 2016 року в сумі 3452,76 грн., за період з січня 2017 року по грудень 2017 року в сумі 4134,76 грн., за період з січня 2018 року по березень 2018 року в сумі 1240,57 грн. що підтверджується довідками Управління ВД ФССУ в Миколаївській області Баштанське відділення УВД ФССУ в Миколаївській області №372/3, 372/2, 372/1 від 12.02.2018 та № 03-07-678 від 04.04.2018 відповідно (а.с. 68,69,70, 97).

З заробітної плати ОСОБА_2, який працює у Новоіванівському ФАПі на посаді завідуючого ФАПом утримано аліменти за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 3866,89 грн., за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 в сумі 4190,71 грн., за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 в сумі 5941,76 грн., та за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 в сумі 3001,58 грн., що підтверджується довідками Центру первинної «Медико-санітарної допомоги Баштанського району» Миколаївської області № 94,95,96,від 12.02.2018 та №170від 04.04.2018 (а.с.71,72,73,96).

Відповідно до довідки №65 від 12.02.2018 Баштанського об'єднаного управління ПФУ Миколаївської області ОСОБА_1 отримує аліменти на 1 дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 з пенсіонера ОСОБА_2 та за період з січня 2015 року по грудень 2017 року отримано аліментів на суму 23928,47 грн. (а.с.74-75).

Відповідно до довідки від 04.04.2018 Баштанського об'єднаного управління ПФУ Миколаївської області ОСОБА_1 отримує аліменти на 1 дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 з пенсіонера ОСОБА_2 та за період з січня 2018 року по березень 2018 року отримано аліментів на суму 3054,21 грн. (а.с.98).

Згідно довідки Підприємства комунальної власності області «Фармація» №112/04-24 від 12.02.2018 з ОСОБА_2, який працює на підприємстві по цивільно-правовому договору, утримана сума аліментів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 в розмірі 854,50грн. (а.с.76).

Відповідач є пенсіонером і отримує пенію в розмірі 5368,26 грн., що підтверджується довідкою від 17.07.2018 за № 1951, виданою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 керувався положеннями ст.141, 185 СК України, й виходив з того, що додатковими витратами на утримання неповнолітньої дитини, яка навчається у навчальному закладі в іншому місті, є оплата за навчання в коледжі, проходження курсу поглибленого вивчання англійської мови, та спортивно-оздоровчі послуги (басейн) та стягнув з відповідача на користь позивача половину вартості цих витрат, тоді, як витрати за договором найму квартири в зв'язку із навчанням, придбання телефону та ноутбуку для навчання і зв'язку із дитиною не є додатковими витратами на дитину, оскільки ці витрати були на природно потрібні товари та умови проживання кошти на, що надавалися відповідачем у вигляді аліментів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частиною 2 ст.150 СК України закріплено, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1,2 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Наведені норми закону повністю узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17, де роз'яснено, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

При цьому, ВСУ звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Стягуючи із відповідача на користь позивача понесені додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 22000 грн., суд першої інстанції перевірив та встановив, що ці витрати є особливими обставинами, оскільки вони пов'язані із навчанням дитини у навчальному закладі, з розвитком здібностей дитини до іноземної мови, а також з реабілітацією дитини після отриманої побутової травми лівого колінного суглобу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позивач ОСОБА_5 довела, що понесені нею додаткові витрати за навчання у коледжі за 2 роки, проходження курсу поглибленого вивчання англійської мови та спортивно-оздоровчі послуги (басейн), зумовлені особливими обставинами, так як вони пов'язані з розвитком здібностей дитини, її навчанням та здоров'ям, тому доводи апелянта що алімнтів, які він сплачує на утримання доньки достатньо для всіх додаткових витрат дитини не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Отже, перевіривши справу у повному обсязі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у досить повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи позивача і відповідача та надав їм належну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1. ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 20 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: