Справа № 299/3768/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача : ОСОБА_1,

суддів Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2018 року, постановлену суддею Леньо В.В., в справі за позовом ОСОБА_2 до Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області про зобовязання забезпечити житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області про зобовязання забезпечити житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона разом із своїми рідними тривалий час проживає у непридатному для життя житловому будинку за адресою смт.Вилок, вул.Водяна,14 Виноградівського району Закарпатської області, який через підземні води руйнується. Технічний стан цього будинку не відповідає нормативним вимогам у сфері будівництва і є практично аварійним, що стверджує висновком №24-08/18 від 01.08.2018 року спеціаліста інженера-будівельника, судового експерта з експертного дослідження по визначенню технічного стану будинку, який належить їй на праві приватної власності.

У зв»язку з потребою поліпшення житлових умов, рішенням виконавчого комітету Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 29.08.2018 року №38 її поставлено на загальний квартирний облік. Однак, рішенням 19 сесії 7 скликання Вилоцької селищної ради Виноградівського району від 12.10.2018 року №261, врахувавши відсутність на балансі органу місцевого самоврядування комунального житла, її заяву залишено без розгляду.

Посилаючись на те, що Вилоцька селищна рада повинна та має всі можливості допомогти їй реалізувати її конституційне право на житло, передбачене статтею 9 ЖК України, оскільки з листа селищного голови Вилоцької селищної ради від 05.11.2018 року слідує, що у бюджеті селищної ради на 2018 рік передбачено кошти для соціального забезпечення мешканців села на суму 250000 грн., які є достатніми для придбання чи переобладнання комунальної нерухомості під придатне для комфортного існування житла, а також має на балансі комунальне майно, яке не використовується, просила суд зобовязати Вилоцьку селищну раду забезпечити її житлом, придатним для проживання та таким, що відповідає санітарним і технічним умовам.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2019 року у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області про зобовязання забезпечити житловим приміщенням відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначену ухвалу як незаконну, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу Вилоцька селищна рада Виноградівського району Закарпатської області просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення, посилаючись на те, що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Вилоцької селищної ради ОСОБА_3, яка апеляційну скаргу позивача просила залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у зазначеній цивільній справі, суд першої інстанції виходив із того, що вже є рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.09.2012 року, що набрало законної сили, у справі (№703/2881/12) між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, апеляційний суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції за таких обставин.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.09.2012 року, що набрало законної сили, (справа №703/2881/12) у задоволенні позову ОСОБА_2 до Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області про зобовязання виділити ОСОБА_2, яка потребує поліпшення житлових умов, придатне для проживання житлове приміщення відмовлено.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 у вказаній справі обґрунтовувала тим, що її житловий будинок руйнується і є непридатний для проживання, а відповідач в порядку статті 45 ЖК України зобовязаний першочергово виділити їй житлове приміщення, однак свій обовязок не виконує, чим порушує її право на отримання жилого приміщення.

Проте, звертаючись до суду з позовною заявою до Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області про зобовязання забезпечити житловим приміщенням, позивачка ОСОБА_2 посилалась на обставини, які виникли у 2018 році, тобто після ухвалення рішення судом (13.09.2012 року), а також на норми статті 9 ЖК України, що спростовує висновок суду першої інстанції про тотожність сторін, підстав і предмету спору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідно до статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 31 січня 2019 року.

Суддя-доповідач :

Судді :