Провадження № 4с/712/8/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2019 року Соснівський районний суду м. Черкаси в складі :
головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі МОГИЛИ І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, зацікавлені особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження, -

В судове засідання скаржник не зявився, скерував до суду заяву, в якій просив поновити строк звернення до суду з даною скаргою та визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 незаконними. Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 56686074 від 24.10.2018 року винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2.
Зацікавлені особи в судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.
Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області скерували до суду свої пояснення, в яких заперечували проти задоволення скарги, пояснюючи тим, що ГУ ПФУ повідомляло державного виконавця про добровільне виконання рішення суду та в межах повноважень покладених на органи Фонду і до відкриття виконавчого провадження. Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року було прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідно до якої сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету у відповідному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
ОСОБА_1 16.11.2018 року звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця від 24.10.2018 року року. В скарзі просить поновити пропущений строк звернення до суду, оскільки оскаржувану постанову отримав лише 09.11.2018 року.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч2 статті 449 ЦПК).
З урахуванням того, що оскаржувану постанову скаржник отримав 09.11.2018 року, суд вважає, що строк подання скарги пропущений з поважних причин, а відтак підлягає поновленню.
Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження.
24.10.2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».
Стягувач ОСОБА_1 не погодившись з даною постановою, звернувся до суду з даною скаргою та просить її скасувати.
Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.
Зі змісту постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження вбачається, що в звязку з невиконанням ГУ ПФУ рішення суду, державним виконавцем до боржника застосовано штрафні санкції (постанови про накладення штрафу від 06.08.2018 року та 24.10.2018 року та надіслано до правоохоронних органів повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення). В звязку з чим, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Статтею 39, 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відтак, позивач позбавлений права повторно пред'явити виконавчий лист до виконання.
З огляду на вищенаведене, закінчення виконавчого провадження є фактично відмовою у виконанні судового рішення.
Проведення перерахунку та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268», та довідки № НОМЕР_1 від 26.05.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області, починаючи з 01.01.2016 року Головне управління Пенсійного фонду України не здійснили, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідно до якої сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету у відповідному порядку.
Разом з тим, відсутність бюджетного фінансування на виплату коштів, як на причину невиконання покладених на державу зобов'язань, не можна брати до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Така позиція узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року в справі «Кечко проти України» зазначив, що держава самостійно визначає, які надбавки виплачувати своїм працівникам з бюджету. Держава може вводити, припиняти або закінчувати виплату цих надбавок. Проте, якщо правове положення, що діє, передбачає виплату певних надбавок, і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, поки відповідне положення є таким, що діє (п. 23). При цьому Європейський Суд з прав людини не прийняв аргумент уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність засобів як на причину невиконання своїх зобов'язань (п. 26).
Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "Васильєв проти України" виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.
Враховуючи вищевикладене, оскільки на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження рішення суду не виконано, державним виконавцем не вжито відповідних заходів до належного виконання рішення суду боржником, то суд вважає, що оскаржувана постанова винесена передчасно, а відтак підлягає скасуванню. Скасування даної постанови є підставою для відновлення виконавчого провадження.
Керуючись ст.ст. 447-449 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -
У Х В А Л И В:
Скаргу задоволити.
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даною скаргою.
Визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 незаконними.
Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 56686074 від 24.10.2018 року винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів.