Постанова

Іменем України

24 січня 2019 року

м. Київ

справа № 372/2767/16-ц

провадження № 61-15599св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Лесько А.О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 13 жовтня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 47 687,08 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно було здійснюватися в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач вказаних умов договору не виконав.

У зв'язку із цим позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 жовтня 2015 року у розмірі 78 217,13 грн, яка складається з наступного: 47 687,10 грн - заборгованість за кредитом; 8 178,33 - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 17 066,32 грн - заборгованість за комісією за користуванням кредитом; 5 285,38 грн - штраф, а також судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 61 150,81 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається з наступного: 47 687,10 грн - заборгованість за кредитом, 8 178,33 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5 285,38 грн - штраф, а також судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 378,00 грн., а всього 62 528,81 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем доведено факт невиконання відповідачем зобов'язань за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13 жовтня 2015 року.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2017 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволені позову. Вирішено питання судового збору.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивач не надав суду належних доказів, які б свідчили, що відповідач отримав у позивача кредитну картку, користувався наданими йому відповідно до пункту 2.1 Генеральної угоди кредитними коштами, та допустив порушення умов її виконання.

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховано, що за данною угодою сторони визначили умови сплати вже існуючого боргу (розмір щомісячного платежу), строки виконання та відповідальність за порушення умов, нова видача кредитних грошових коштів позичальнику угодою не передбачалася. Відповідно до пункту 2.5 Генеральної угоди відповідач зобов'язався повернути борг та сплатити відсотки. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, визнав кредитну заборгованість, що підтверджується укладенням генеральної угоди, погодився з умовами укладеного договору, відповідальністю за невиконання його умов.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У частині першій статті 400 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 13 жовтня 2015 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 47 687,10 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 36 місяців.

Також він був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а. с. 7).

Згідно наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором від 13 жовтня 2015 року та виписки з банку у відповідача станом на 19 вересня 2016 року рахується борг на загальну суму 78 217,13 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 47 687,10 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 8 178,33 грн; заборгованість за комісією за користування кредитом - 17 066,32 грн, штраф - 5285,38 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині першій статті 1048 ЦК України зазначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до укладеної між сторонами Генеральної угоди від 13 жовтня 2015 року сторони домовилися про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором від 07 листопада 2012 року № SAMDN2008 (а. с. 7).

Згідно з пунктом 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику терміновий кредит у розмірі 47 687,1 грн терміном на 36 місяців з 13 жовтня 2015 року до 13 жовтня 2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

У пункті 2.2 Генеральної угоди визначено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день по зобов'язанням, термін яких не настав, сторони погодили, що термін повернення кредиту враховується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 285,38 грн.

Для надання послуг банк видає позичальнику платіжну карточку відповідно до умов пункту 2.1 Генеральної угоди (пункт 2.3).

Разом з цим, позивачем доказів надання відповідачу зазначеної платіжної картки, її номер, суду не надано.

Правильним є висновок апеляційного суду, що підписана відповідачем анкета-заява свідчить про отримання кредитної картки 23 березня 2010 року, доказів того, що кошти за укладеною між сторонами Генеральною угодою від 13 жовтня 2015 року були зараховані саме на неї, позивачем не надано.

Пунктом 2.1. Генеральної угоди визначено, що позичальник сплачує проценти за користування кредитом в розмірі 1,5 % за місяць, що обліковуються на суму залишку заборгованості за кредитом.

З банківської виписки, яка знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» обліковуються кошти в розмірі 47 687,10 грн на рахунку банку. Сума коштів на рахунку є сталою, коштами відповідач не користувався. Проте, позивачем нараховуються відсотки за користування цими коштами і штрафи (а. с. 52).

Пунктом 2.11 Генеральної угоди, пунктами 1.1.3.1.6, 2.1.1.12.9 Умов та правил передбачено списання коштів з будь-яких рахунків відповідача, без його згоди про таке.

Апеляційний суд, врахувавши наведені обставини, дійшов обґрунтованого висновку, що за умови невиконання відповідачем своїх зобов'язань, банк в будь-який момент міг списувати з рахунку відповідача необхідні до сплати кошти, проценти за користування кредитом. Позивач цього не зробив, а навпаки нарахував відповідачеві проценти та штрафні санкції, чим штучно збільшив відповідальність відповідача та суму заборгованості.

Відповідно до положень статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212 ЦПК України 2004 року, та дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують, належними доказами не підтверджені, на законність оскаржуваного рішення не впливають та фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі

колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик