Справа № 309/2568/19
Провадження № 2/309/1492/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря: Соймик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що з відповідачем уклали шлюб 25.05.2017 року. Від шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Просить шлюб, укладений з відповідачем 25 травня 2017 року у Хустському районному відділі ДРАЦу ГТЮ у Закарпатській області під актовим записом №83 розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, на адресу суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 25.05.2017 року. Від шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально .

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…».

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.».

Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнає позов, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 слід розірвати.

Також в позові ОСОБА_1 просила суд доньку ОСОБА_4 - 20.06.2017 р. залишити на вихованні та проживання біля неї.

Відповідно достатті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 СК України передбачено, що спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, які проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з вказаної статті, судом вирішується спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, а оскільки, як встановлено судом, спору щодо місця проживання малолітньої ОСОБА_5 . між сторонами не існувало та не існує на даний час, , суд вважає, що у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з вказаною вимогою, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 110-112, 114, 115 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково .

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 і.п.н. НОМЕР_1 мешканцем АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.п.н. НОМЕР_2 мешканкою АДРЕСА_2 , який зареєстровано 25 травня 2017 року у Хустському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 83 - р о з і р в а т и.

В задоволенні інших вимог відмовити .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 вересня 2019 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.