Провадження № 2/127/4151/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Рудої В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Сарафанюка О.П.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, в якому просив змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру - 1/3 частина від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, на 1/5 частину від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниця від 03.08.2012 року в цивільній справі №206/4645/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинити станом на день набрання чинності даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення його виконання.

Позов мотивовано тим, що 30.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що складено актовий запис №3069. Під час шлюбу у подружжя народилася дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниця від 03.08.2012 року шлюб між подружжям розірвано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. З того часу в позивача сталася зміна життєвих обставин, які на думку позивача, є підставою для зміни розміру стягуваних аліментів в бік їх зменшення. Так, 21.02.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб, актовий запис №940. ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася донька ОСОБА_7 . Дружина позивача ОСОБА_6 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по ІНФОРМАЦІЯ_5. У зв`язку зі зміною сімейного статусу позивача та народженням дитини матеріальний стан позивача змінився у бік погіршення. Оскільки заробітна плата позивача є єдиним видом доходу його сім`ї, стягнення аліментів в розмірі, визначеному судом на рівні 1/3 частини від доходу, на думку позивача, суперечить принципу розумності та справедливості щодо утримання обох дітей позивача. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

01 листопада 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.17)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 позов підтримали, просили його задовольнити, з підстав наведених у ньому.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнала частково, пояснила, що позивач належним чином виконує обов`язки щодо утримання дитини, крім сплати аліментів він додатково сплачує кошти за лікування дитини, купує йому необхідні речі, продукти, ліки, не заперечувала щодо зменшення розміру аліментів з 1/3 на 1/4 частину зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий мінімальний розмір аліментів встановлений законом. Додатково повідомила, що після державної реєстрації розірвання шлюбу вона змінила прізвище « ОСОБА_2 » на дошлюбне « ОСОБА_2 ».

Суд, заслухавши позивача, його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Судом встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниця від 03.08.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини доходу зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

21.02.2017 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , актовий запис №940, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , що видано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 21.02.2017 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народилася донька ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 27.12.2017 року (а.с.11).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №94, виданої ОСББ 07.02.2018 року, сім`я позивача (наймача) у складі 3 осіб (дружина ОСОБА_6 , донька ОСОБА_7 ) проживають спільно за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно довідки №29-2019 від 01.10.2019 року, виданої Управлінням захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки НП України, ОСОБА_6 перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.06.2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13).

Таким чином, сімейний стан позивача з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився. На день розгляду справи у суді позивач має на утриманні, окрім неповнолітнього сина від першого шлюбу ОСОБА_5 , також малолітню доньку ОСОБА_7 від другого шлюбу. На його утриманні також перебуває дружина ОСОБА_6

У ч. 4 ст. 273 ЦПК України зазначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про зміну сімейного стану позивача у зв`язку з одруженням та народженням малолітньої дитини, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів. При цьому суд керується вимогами ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, та враховує висновок Верховного Суду, що міститься у постанові від 30.05.2018 р. у справі N 194/1211/16-ц, відповідно до якого одруження та наступне батьківство визнано судом касаційної інстанції підставою для зменшення розміру аліментів.

Отже та обставина, що на утриманні позивача окрім неповнолітнього сина від першого шлюбу є малолітня донька від другого шлюбу та дружина, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, є підставою для зменшення розміру аліментів, які присуджено рішенням Замостянського районного суду м. Вінниця від 03.08.2012 року.

Разом з тим, оцінюючи твердження позивача про скрутне матеріальне становище, пов`язане із народженням у шлюбі малолітньої дитини та необхідністю утримувати дружину, яка не працює у зв`язку із знаходженням в декретній відпустці по догляду за дитиною, суд виходить із того, що факт народження дитини автоматично не призводить до зменшення розміру аліментів на утримання першої дитини з 1/3 частки до 1/5 частки без надання доказів погіршення матеріального стану платника аліментів, як зазначено у постанові Верховного Суду від 09.08.2018 р. у справі N 640/10064/16-ц.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народженні вони у шлюбі чи поза ним.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином, двоє дітей позивача повинні мати рівні права щодо належного рівня життя, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, як того вимагає ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", і який повинен бути забезпечений обома батьками.

Крім того, згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, керуючись принципом якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи те, що позивач є людиною середнього віку із задовільним станом здоров`я, у якого наявні регулярні та стабільні доходи, беручи до уваги наявність законодавчо визначеної підстави для зміни розміру аліментів, а саме - зміну сімейного стану позивача та народження доньки, та часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та зменшення розміру стягнутих з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_5 з 1/3 частини від усіх видів заробітку позивача на 1/4 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що, зокрема, буде забезпечувати справедливий баланс щодо захисту прав неповнолітньої дитини від першого шлюбу та необхідністю матеріального забезпечення позивачем малолітньої дитини від другого шлюбу у розмірі, що буде забезпечувати прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, та буде відповідати основним соціальним гарантіям, закріпленим Конституцією України та законами України.

Також, суд постановляючи рішення, враховує положення п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За таких обставин стягнення аліментів у зменшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно посвідчення Служби Безпеки України серії НОМЕР_5, виданого 02.06.2015 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с.8).

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно аналізу, наведеного в Постанові Верховного Суду №572/2088/17 від 27.06.2018 року, правове регулювання пільг по сплаті судового збору здійснюється на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним Законом і не містить жодних обмежень для учасників бойових дій щодо предмету судового захисту порушених прав, також це не повинно впливати на гарантовані державою пільги при сплаті судового збору, порушувати та обмежувати права учасників бойових дій при їх зверненні до суду, у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів. Дана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 572/2088/17 (провадження № 61-12842св18).

Таким чином позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору в силу Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, ст. ст. 182, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які згідно рішення Замостянського районного суду м. Вінниця від 03.08.2012 року в цивільній справі №206/4645/2012, стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини доходу зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниця від 03.08.2012 року в цивільній справі №206/4645/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до суду після завершення його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено 16.12.2019 року.

Суддя: