Проваження № 22-ц/824/1969/2019 Доповідач апеляційна інстанція - Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в особі його представника адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 17 липня 2018 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, які діють в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 17 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, які діють в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання заповіту недійснимвідмовлено у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборонити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. видавати відповідачам свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_3 в особі його представника адвоката ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про забезпечення позову в повному обсязі,посилаючись на необгрунтованість ухвали суду, порушення при її постановленні норм матеріального і процесуального права. Скарга мотивована хибністю висновків суду про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на те, що нотаріус самостійно може зупинити вчинення нотаріальних дій. Судом не враховано наявність передбачених законом підстав для забезпечення позову, а також те, що спірна квартира є постійним місцем проживання малолітнього сина позивачів і у випадку видачі свідоцтва відповідачі можуть провести її відчуження, що призведе до порушення прав малолітнього.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не подали.

В суді апеляційної інстанції представник позивача адвокат ОСОБА_4 подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва як незаконну та постановити нову, якою

- 2 -

вжити заходів забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_8 та представник відповідача ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 належним чином повідомлені час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з'явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 17 липня 2018 року відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, які діють в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним.

Предметом спору у справі є визнання недійсним заповіту померлої ОСОБА_11 від 26 жовтня 2013 року, яким остання все своє майно заповіла у рівних частинахвідповідачам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і який скасовує попередній заповіт від 19 квітня 2013 року, складений на користь малолітнього сина позивачів. Свої вимоги позивачі обгрунтовують тим, що на момент складання оспорюваного заповіту 26 жовтня 2013 року спадкодавиця внаслідок стану здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 11 травня 2018 року закінчився встановлений законом шестимісячни строк для прийняття падщини після смерті ОСОБА_11 і відповідачі, на користь яких спадкодавиця склала заповіт і які прийняли спадщину, можуть отримати у приватного нотаріуса Мазарчук Н.В. свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 з огляду на подані ними заяви. Окрім того відповідачі можуть відчужити частину квартири, яка є єдиним місцем реєстрації та проживання їх малолітнього сина ОСОБА_12, в інтересах якого подано позов.

Відмовляючи у вжиті заходів забезпечення позову, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що позивачі не позбавлені права звернутись до нотаріуса із заявою про зупинення вчинення нотаріальних дій, а нотаріус згідно ч.4 ст.42 Закону України «Про нотаріат» має зупинити вчинення нотаріальної дії до вирішення справи судом.

Також суд керувався тим, що позивачами не надано доказів існування реальної загрози відчуження спірного майна і що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, поскільки вони не грунтуються на вимогах процесуального закону і матеріалах справи.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, яка має свою процесуальну форму, і з цих підстав забезпечення позову розглядається як вимога, яка характеризується своєю універсальністю, охоронною функцією, превентивністю, імперативністю та обов'язковістю. Поняття забезпечення позову визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати зацікавленій особі виконання судового рішення.

- 3 -

Відмовляючи у вжитті заходів забезпечення позову з підстав можливості вирішення заявниками цього питання в позасудовому порядку, а саме шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, суд не звернув уваги, що таке порушує приписи ст.4 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд знехтував даною нормою, яка гарантує кожній особі можливість звернутися за судовим захистом своїх прав.

Окрім того, такий висновок суду порушує ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства і яка гарантує кожній особі право на вирішення її справи судом, встановленим законом.

Також, відмовляючи у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову, суд залишив поза увагою той факт, що позивачам, які діють в інтересах малолітнього сина ОСОБА_12, постановою приватного нотаріуса МазарчукН.В. від 05 липня 2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадину за заповітом у зв'язку із наявністю іншого заповіту, складеного спадкодавцем пізніше на користь відповідачів, який в даній справі оспорюється позивачами.

Пославшись на відсутність доказів, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд не звернув уваги на приписи процесуального закон, які регулюють питання вжиття заходів забезпечення позву.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким ЦПК України викладено в новій редакції, в тому числі розширені підстави вжиття судом заходів забезпечення позову.

Зокрема, якщо за попередньою нормою (ч.3 ст.151 ЦПК в редакції до 15 грудня 2017 року) підставою вжиття заходів забезпечення позову було лише утруднення виконання чи неможливість виконання в майбутньому рішення суду, то згідно ст.149 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову не тільки якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду але і якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Можливе отримання відповідачами свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а не тільки відчуження спадщини, правомірність набуття права на яке оспорюють позивачі за умови задоволення їх вимог, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення прав малолітнього ОСОБА_11 за захистом яких його батьки звернулися до суду, бо спадщина буде належати відповідачам і позивачам доведеться також оспорювати правомірність отриманих відповідачами свідоцтв про право на спадщину.

Суддя вказаних обставин не врахував і постановив необгрунтовану ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З викладених вище підстав ухвала суду підлягає до скасування.

- 4 -

Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд апеляційної інстанції керується наступним.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки постановою нотаріуса від 05 липня 2018 року позивачам, які діють в інтересах малолітнього сина ОСОБА_12, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадину за заповітом у зв'язку із наявністю іншого заповіту, а відповідачі, на користь яких складено заповіт, мають можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, який є предметом оспорювання в даній справі.

Наведене у свою чергу дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову і отримання відповідачами свідоцтва про право на спадщину за заповітом може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав малолітнього ОСОБА_11.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне задоволити заяву і вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. видавати відповідачам свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_13

Також, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для вжиття зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі його представника адвоката ОСОБА_4 задоволити.

- 5 -

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 17 липня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення.

ЗаявуОСОБА_3про забезпечення позову задоволити. В порядку забезпечення позову заборонити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мазарчук НаталіїВолодимирівні видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_14 та ОСОБА_8 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_13, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: