КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Мостової Г.І., Слюсар Т.А.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Лєвєнцова Дмитра Станіславовича - представника Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року у справі за заявою Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат?, заінтересована особа: Шикар Корпорейшн ДжиЭй (Sheekar Corporation GА ) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС №230у/2016.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року Приватне акціонерне товариство ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? звернулось до суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС №230у/2016, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 жовтня 2016 року Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України розглянув справу за позовом Sheekar Corporation GА (Шикар Корпорейшн ДжиЭй) до Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? про стягнення заборгованості за поставлений товар, пені за порушення строків оплати товару. За результатами розгляду вказаного позову ухвалено рішення, яким стягнуто з Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? на користь Sheekar Corporation GА (Шикар Корпорейшн ДжиЭй) 251 154, 60 доларів США заборгованості за поставлений товар, 7 534, 64 доларів США пені за порушення строків оплати товару, 10 378, 78 доларів США у відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 269 063, 02 доларів США.

Зазначало, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року підлягає скасуванню з тих підстав, що воно винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору (не підпадає під її умови) та склад третейського суду не відповідали угоді сторін, оскільки розділ 12 «Арбітраж» контракту № 175 від 19 лютого 2015 року, який укладено між Приватним акціонерним товариством ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? та фірмою Sheekar Corporation GА не відповідає вимогам статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та пункту 1.12 Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), так як не конкретизує місце проведення арбітражу, кількість арбітрів у справі. Жодної угоди сторін чи рішення суду про тлумачення контракту не існує, а тому тлумачення контракту (арбітражного застереження) з власної ініціативи є неприпустимим. Вважає, що відповідно до процесуального права України, яке було визначено сторонами контракту № 175, спір, який виник між учасниками контракту, повинен був вирішуватися господарськими судами України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року заяву Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат?, заінтересована особа: Шикар Корпорейшн ДжиЭй (Sheekar Corporation GА ) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС №230у/2016 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник заявника подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, яким рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС №230у/2016 скасувати, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неповно та необ`єктивно надана оцінка вимогам заявника щодо підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу. Посилався на те, що суд першої інстанції не врахував, що рішення МКАС при ТПП України містить тлумачення Контракту № 175 від 19 лютого 2015 року, яке виходить за межі арбітражної угоди, оскільки жодна із сторін з цього приводу до арбітражу не зверталася, а в арбітражному застереженні не міститься угода сторін про тлумачення змісту контракту. Арбітражне застереження, погоджене сторонами у розділі 12 «Арбітраж», укладеного контракту, не є належною угодою щодо передачі спору на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, м. Київ, оскільки не конкретизує місце проведення арбітражу, а тому є недійсною. До того ж, склад суду не відповідав угоді сторін, оскільки сторони арбітражного застереження не досягли згоди щодо кількості арбітрів. Враховуючи наведені підстави, вважає, що рішення МКАС при ТПП України має бути скасоване.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник Sheekar Corporation GА (Шикар Корпорейшн ДжиЭй) Задорожний А.М. просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для скасування арбітражного рішення, встановлених у статті 34 Закону України ««Про міжнародний комерційний арбітраж», та обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви боржника. Доводи апеляційної скарги не підтверджуються наявними у справі доказами. Оскаржуване судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права (а.с. 244-247).

У судовому засіданні представник Sheekar Corporation GА (Шикар Корпорейшн ДжиЭй) Задорожний А.М. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив судове рішення залишити без змін.

Представник Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? в судове засідання, призначене на 16 жовтня 2019 року не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, яке колегією суддів Київського апеляційного суду задоволено та призначено розгляд справи на 18 листопада 2019 року. В наступне судове засідання Приватне акціонерне товариство ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? повторно свого представника не направило, належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат?, Україна (назва підприємства на момент укладення контракту) та фірмою Sheekar Corporation GА, США укладено контракт № 175 на поставку товару згідно додатку № 1 до контракту (а.с. 22-26 том 1).

У розділі 12 контракту сторони передбачили арбітражне застереження.

У зв`язку з невиконанням Публічним акціонерним товариством ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? ( у 2016 році Публічне акціонерне товариство ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? перейменовано у Приватне акціонерне товариство ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат?) своїх зобов`язань за вказаним контрактом фірма Sheekar Corporation GА, США звернулась з відповідним позовом до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Предметом даного арбітражного розгляду було стягнення з відповідача - Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат?, Україна на користь Sheekar Corporation GА, США заборгованості за поставлений товар, пені за порушення строків оплати товару.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 19 грудня 2017 року у справі АС № 191э/2017 стягнуто з Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? на користь Sheekar Corporation GА (Шикар Корпорейшн ДжиЭй) 251 154, 60 доларів США заборгованості за поставлений товар, 7 534, 64 доларів США пені за порушення строків оплати товару, 10 378, 78 доларів США у відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 269 063, 02 доларів США (а.с. 9-21 том 1).

Вказане рішення оспорено Приватним акціонерним товариством ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? у порядку, передбаченому ЦПК України щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражі.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? ) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС №230у/2016, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не надано доказів, які б свідчили про наявність обставин, з якими чинне законодавство України передбачає можливість скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Перевіряючи законність й обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, так і в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Частинами першою та другою статті 34 вказаного Закону визначено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.

Арбітражне рішення може бути скасоване судом, зазначеним в пункті 2 статті 6, лише у разі, якщо: 1) сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону; або 2) суд визначить, що: об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС №230у/2016, Приватне акціонерне товариство ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? вказувало, що арбітражне застереження, погоджене сторонами у розділі 12 «Арбітраж», укладеного контракту, не є належною угодою щодо передачі спору на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України не відповідає вимогам статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», оскільки не конкретизує місце проведення арбітражу, кількість арбітрів у справі, а відтак є недійсним. Таким чином, Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України вийшов за межі арбітражної угоди та безпідставно прийняв рішення про свою компетенцію у розгляді спору між сторонами контракту.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися: спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном, а також спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об`єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб`єктами права України.

Частиною першою статті 7 вказаного Закону визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Сторони можуть за власним розсудом визначати кількість арбітрів. Якщо сторони не визначать цієї кількості, то призначаються три арбітри - стаття 10 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із умов контракту № 175 від 19 лютого 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат?, Україна (назва підприємства на момент укладення контракту) та фірмою Sheekar Corporation GА, США, що у розділі 12 «Арбітраж» контракту сторони передбачили, що усі спори і розбіжності, які можуть виникнути із цим контрактом або в зв`язку з ним, будуть, по можливості, вирішуватися шляхом ведення переговорів між сторонами (пункт 12.1.). Будь-який спір, що виникає із цим контрактом або у зв`язку із виконанням його умов, підлягає передачі на розгляд і вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (Україна, місто Київ) - пункт 12.2.

У пункті 12.3. розділу 12 «Арбітраж» сторони погодили, що у процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватися Регламент Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. Вирішення спору буде відбуватись в присутності трьох суддів. Правом, яке регулює цей контракт, є матеріальне і процесуальне право України. Мова арбітражного розгляду - російська (пункт 12.4.).

Аналізуючи умови розділу 12 «Арбітраж» контракту, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказаний розділ контракту є арбітражним застереженням, укладеним сторонами у письмовій формі, у якому сторони визначили спосіб вирішення спорів між ними - шляхом арбітражу та обрали постійно діючий арбітраж, а саме: Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України із застосуванням Регламенту МКАС при ТПП України. Контракт підписаний обома сторонами та в судовому порядку недійсним не визнавався.

Перевіряючи вимоги заявника в частині не конкретизації умовами арбітражного застереження місця проведення арбітражу, судом першої інстанції встановлено, що Регламент МКАС при ТПП України прямо закріплює, що місцем арбітражу є місто Київ, Україна (стаття 10 Регламенту). Аналогічні положення про місце арбітражу містяться у пункті 12.2. розділу 12 «Арбітраж» укладеного сторонами контракту № 175 від 19 лютого 2015 року.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підпорядкування спору Міжнародному комерційному арбітражному суду при Торгово-промисловій палаті України унеможливлює вибір будь-якого іншого місця арбітражу, оскільки ні сторони, ні арбітражний суд не можуть змінити місце знаходження Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, а тому арбітражне застереження, наведене у пункті 12.2. розділу 12 контракту, не потребувало додаткового тлумачення щодо місця проведення арбітражу.

Перевіряючи висновок суду першої інстанцій в частині доводів заявника щодо недосягнення сторонами арбітражного застереження згоди про кількість арбітрів у справі, колегія суддів виходить з такого.

Порядок формування складу Арбітражного суду визначений Регламентом Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - Регламент).

Арбітри відповідно до цього Регламенту обираються сторонами або призначаються президентом Торгово-промислової палати України.

Сторони можуть за власним розсудом узгодити процедуру призначення арбітра чи арбітрів за умови дотримання положень цього Регламенту.

Із умов пункту 12.3. розділу 12 контракту вбачається, що сторони контракту в арбітражному застереженні погодили, що вирішення спору буде відбуватись у присутності трьох суддів (арбітрів), у відповідності до Регламенту МКАС.

Із витребуваних з Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України матеріалів справи № АС 230у/2016 судом першої інстанції встановлено, що відповідач Приватне акціонерне товариство ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? відповідно до Регламенту МКАС листом від 27 червня 2016 року зробив вибір свого арбітра Суржикової В.І. Постановою від 14 липня 2016 року арбітри Притика Ю.Д. , призначений позивачем у листі № 05-2/2 від 25 травня 2016 року, і Суржикова В.В. , призначена відповідачем Приватним акціонерним товариством ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? у листі від 27 червня 2016 року, призначили головуючим складу Арбітражного суду у цій справі Селівона М. Ф. , що свідчать про сформовану колегію для розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України справи № АС 230у/2016 у складі трьох арбітрів, як визначено сторонами в арбітражному застереженні у пункті 12.3. розділу 12 контракту.

Отже, на підставі зібраних та досліджених письмових доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач у справі № АС 230у/2016 Приватне акціонерне товариство ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? приймав участь у розгляді справи Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України та з дотримання процедури призначення арбітра визначив та надав арбітражному суду свою кандидатуру арбітра у розгляді справи, що є свідченням згоди останнього із положенням арбітражного застереження щодо складу суду із трьох арбітрів.

Досліджені судом першої інстанції матеріали справи також вказують на те, що заявник протягом арбітражного розгляду справи не подавав заперечення проти розгляду спору Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України у порядку, передбаченому частиною 2 статті 3 Регламенту, а відтак в силу статті 36 Регламенту вважається, що така особа відмовилась від свого права на заперечення і при оспорюванні рішення міжнародного комерційного арбітражу не може посилатися на відсутність у арбітражного суду компетенції, як на законну підставу для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі № 230у/2016.

Не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи і доводи заявника в частині недійсності арбітражного застереження через його невідповідність вимогам статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Відхиляючи вказані доводи, суд першої інстанції правильно виходив із того, що погоджуючи арбітражне застереження у пункті 12.2. розділу 12 контракту, сторони зобов`язання Sheekar Corporation GА та ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» реалізували своє право, передбачене статтею 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», щодо передачі спору на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. Спір між сторонами, переданий сторонами на розгляд комерційного арбітражного суду підпадає під суб?єктну та об?єктну компетенцію міжнародного комерційного арбітражу, як її визначено законами України та міжнародними договорами України, а тому у Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України були всі правові підстави прийняти поданий компанією Sheekar Corporation GА, США позов до свого провадження та розглянути даний спір у справі № АС 230у/2016.

Отже, вирішуючи заяву Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС №230у/2016, суд першої інстанції надав правильну оцінку арбітражному застереженню, що міститься у розділу 12 контракту № 175 від 19 лютого 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат?, Україна (назва підприємства на момент укладення контракту) та фірмою Sheekar Corporation GА, США, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що арбітражне застереження відповідає вимогам статті 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", тому не може вважатися недійсною.

Відповідає зібраним та дослідженим під час судового розгляду заяви Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? і висновок суду першої інстанції про те, що справа за позовом компанії Sheekar Corporation GА, США до ПАТ "Енергомашспецсталь" про стягнення заборгованості за поставлений товар, пені за порушення строків оплати товару розглянута компетентним арбітражем - Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України у складі трьох арбітрів відповідно до вимог Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", Регламенту МКАС при ТПП України, з урахуванням визначеної розділом 12 контракту компетенції МКАС при ТПП України.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що заявник не підтвердив існування визначених статтею 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та статтею 459 ЦПК України підстав для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС № 230у/2016, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат?.

Доводи, наведені Приватним акціонерним товариством ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? в обґрунтування апеляційної скарги, були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції. Неправильне тлумачення заявником норм матеріального та процесуального права не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду першої інстанцій.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскарженої ухвали - без змін.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом заяви не відшкодовуються та покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Лєвєнцова Дмитра Станіславовича - представника Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: