ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-101/99 Номер провадження 22-з/814/83/19 Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Панченка О.О.,

суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі,

за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Куликівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, КСП ім. Благоєва, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання ордерів недійсними, виселення та стягнення заподіяної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 1999 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Ордер, виданий виконкомом Куликівської сільської Ради народних депутатів Полтавського району від 18 серпня 1995 року №30 на ім'я ОСОБА_3 на жиле приміщення в АДРЕСА_1 визнано недійсним.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 з квартири по АДРЕСА_1

Зобов'язано КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 інше житлове приміщення житловою площею 53 кв. м.

Зобов'язано КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_2 квартиру по АДРЕСА_1

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11 липня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду, відмовлено.

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 15 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 липня 2018 року, скасовано.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 1999 року, задоволено частково.

Зобов'язано Куликівську сільську раду Полтавського району Полтавської області придбати житло, яке за розміром та благоустроєм відповідає визначеним у рішенні Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 1999 року вимогам та передати його ОСОБА_2.

В іншій частині заяви ОСОБА_2, про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 1999 року, відмовлено.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20 серпня 2018 року стягнуто з Куликівської сільської ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29 серпня 2018 року за заявою ОСОБА_2 роз'яснено, що постановою Апеляційного суду Полтавської області від 15 серпня 2018 року передбачено, що Куликівська сільська рада Полтавського району Полтавської області зобов'язана придбати та передати ОСОБА_2 житло, яке за благоустроєм та розміром відповідатиме рішенню Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 1999 року та нормам житлового законодавства України.

Постанова від 15 серпня 2018 року була предметом розгляду касаційної інстанції та залишена без змін.

02 січня 2019 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про роз'яснення рішення (постанови) Апеляційного суду Полтавської області від 15 серпня 2018 року, в якій заявник просить роз'яснити резолютивну частину постанови, в частині того, хто повинен виконувати дане рішення, та хто повинен бути притягнутий до відповідальності за її невиконання (голова сільської ради, її виконавчий комітет чи депутати).

Ухвалою апеляційного суду від 22 січня 2019 року заяву ОСОБА_2 про роз'яснення рішення (постанови) Апеляційного суду Полтавської області від 15 серпня 2018 року залишено без задоволення.

23 січня 2019 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про постановлення додаткового рішення, з проханням уповноважити (зобов'язати) голову Куликівської сілької ради виконати постанову апеляційного суду від 15 серпня 2018 року.

Сторони до суду апеляційної інстанції не викликалися, впорядку передбаченому ст. 270 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви ОСОБА_2 та матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з заявою, уточненою в ході розгляду справи, про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду від 10 березня 1999 року, в якій остаточно просив: встановити або змінити спосіб і порядок виконання рішення суду від 10 березня 1999 року «замість зобов'язання КСП ім. Благоєва надання ОСОБА_2 квартири по АДРЕСА_1 зобов'язати Куликівську сільську раду Полтавського району Полтавської області придбати відповідне житло, яке указане в рішенні суду, і надати його стягувачу або виплатити йому його вартість (т.1, а.с. 1, 40). Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 15 серпня 2018 року зобов'язано Куликівську сільську раду Полтавського району Полтавської області придбати житло, яке за розміром та благоустроєм відповідає визначеним у рішенні Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 1999 року вимогам та передати його ОСОБА_2.

В іншій частині заяви ОСОБА_2 про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 1999 року, відмовлено.

Таким чином вбачається, що Постановою від 15 серпня 2018 року, заяву ОСОБА_2 в частині зобов'язання Куликівської сільської ради придбати відповідне житло, задоволено.

В заяві від 23 січня 2019 року ОСОБА_2 просить винести додаткове рішення, яким уповноважити (зобов'язати) голову Куликівської сілької ради виконати постанову апеляційного суду від 15 серпня 2018 року. Проте, дана вимога не була заявлена та не була предметом судового розгляду, а тому у суду не має підстав виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Отже, підстав передбачених ст.270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення, не вбачається.

Разом з цим, нормами чинного законодавства України не передбачено право суду перебирати на себе повноваження інших державних органів, зокрема органів місцевого самоврядування, або державної виконавчої служби, до компетенції яких входить виконання судового рішення.

Отже, виходячи з викладеного, відсутні підстави зобов'язувати голову Куликівської сілької ради виконувати постанову Апеляційного суду від 15 серпня 2018 року.

При цьому суд звертає увагу, що згідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За таких обставин, підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 270, 367 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Куликівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, КСП ім. Благоєва, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання ордерів недійсними, виселення та стягнення заподіяної шкоди - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий суддя: О.О. Панченко

Суддя: Т.В. Одринська

В.П. Пікуль