ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 661/2244/19 Головуючий в І інстанції Бойко М.Є.
Номер провадження 22-ц/819/1628/2019 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Бойко М.Є. від 25 липня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У травні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом з посиланням на те, що02 серпня 2008 року відповідачка підписала заяву б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписанням заяви позивачка підтвердила свою згоду з тим, що підписана заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Проте ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала, унаслідок чого станом на 11.04.2019 року за нею утворилася заборгованість у розмірі 33394,39 грн., яка складається з: 11437,69 грн. заборгованості за тілом кредиту, 5606,73 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 14283,57 грн. - пені за прострочене зобов`язання, а також штрафів, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штрафу (фіксована частина), 1566,40 грн. - штрафу (процентна складова).

Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 липня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором б/н від 02.08.2008 року в розмірі 11437,69 грн. та судові витрати в розмірі 657,95 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у стягненні заборгованості щодо стягнення простроченого тіла та пені, просить скасувати рішення суду в цій частині та ухвалити нове рішення, яким зазначені позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Апелянт посилається на те, що рішення суду в цій частині прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відсутність підпису позичальника на Умовах та Правилах надання банківських послуг не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, тобто про відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність у відповідачки заборгованості по кредитному договору. Відповідачка поставила підпис у заяві від 02.08.2008 року, в якій викладена інформація відносно неї та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки позичальника, а саме, у заяві зазначено валюту кредиту, тип кредитної картки «Універсальна,30 днів пільгового періоду», дата відкриття рахунку та номер кредитної картки, її підписом підтверджено факт отримання картки та ПІН -коду до неї.

На думку апелянта, підписом у заяві відповідачка підтвердила отримання нею повної інформації про умови кредитування у «ПриватБанку», у тому числі, й умову щодо сплати пені, і висловила свою згоду з ними. Вважає, що суд, встановивши факт надання банком кредиту відповідачці і не повернення його з боку останньої, не мав жодних підстав відмовляти у стягненні фактично отриманих коштів, тобто заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та пенею, суд першої інстанції виходив з того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила банківських послуг, за відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Умов та Правил та витяг з Тарифів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не встановлюють узгодження сторонами істотних умов кредитного договору.

Однак з такими висновками суду колегія суддів повністю погодитися не може, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 2008 ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши платіжну картку кредитка «Універсальна,30 днів пільгового періоду».

Як зазначено у анкеті-заяві, відповідачка погодилася з тим, що ця заява, разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, з якими вона була ознайомлена.

Також 02 серпня 2008 року відповідачка підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої сторонами були визначені наступні умови надання кредитних коштів: пільговий період до 30 днів; базова відсоткова ставка 3,0 % на місяць з розрахунку 360 днів на залишок заборгованості; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісія за несвоєчасне погашення заборгованості (при виникненні прострочки на суму більше 50 грн.) 1 % від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн в місяць (а. с. 24).

Викладені вище докази у своїй сукупності свідчать про укладення між сторонами у справі кредитного договору у письмовій формі.

За наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором станом на 11 квітня 2019 року становить 33394,39 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту 11437,69 грн; заборгованості за простроченим тілом кредиту 5606,73 грн; нарахованої пені за прострочене зобов`язання 14283,57 грн, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який складається з: 500 грн штрафу (фіксована частина), 1566,40 грн штрафу (процентна складова).

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з вимог частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як зазначено у статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, матеріалами справи доведено, що відповідачка, підписавши 02 серпня 2008 року довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна,30 днів пільгового періоду», погодилася з розміром встановленої базової процентної ставки за користування кредитним коштами на рівні 3,0 % на місяць та зі встановленням відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості у вигляді комісії у розмірі 1 % від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн на місяць.

Таким чином є помилковим висновок місцевого суду про те, що матеріали справи не містять підтверджень укладення між сторонами кредитного договору в письмовій формі.

Отже, згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаної відповідачкою, комісія за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується при виникненні прострочки на суму більше 50 грн.

До суду апеляційної інстанції, з метою дослідження руху коштів по картках ОСОБА_2 АТ КБ «ПриватБанк» було надано виписку по картковому рахунку відповідачки та довідку про строк дії кредитних карток, які були нею отримані. Оскільки зазначеними доказами підтверджуються обставини, які просить перевірити апелянт і які залишив поза увагою суд першої інстанції, не роз`яснивши позивачеві необхідність підтверджувати належними доказами фактично отриману позичальником суму кредиту, як це передбачено частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, колегія суддів, керуючись частинами другою та третьою статті 367 ЦПК України, дослідила долучені позивачем виписку по рахунку і довідку.

Із зазначеної довідки вбачається, що відповідачка отримувала декілька карток, строк дії останньої, якою вона користувалася, настав 07/19. Відповідно до виписки та розрахунку заборгованості, комісія за несвоєчасне погашення заборгованості вираховується з розрахунку 4%, (а.с.20-21), при цьому доказів того, що ставка комісії змінювалася та відповідачка на це погоджувалася у матеріалах справи немає.

У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи вище зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що з ОСОБА_2 належить стягнути комісію за несвоєчасне погашення заборгованості (пеню) в розмірі, що вказана в довідці про умови кредитування та погодженій сторонами, а саме з розрахунку 1 % від загальної суми заборгованості, починаючи з початку нарахування її банком і до дати звернення позивача в суд (з серпня 2018 року по квітень 2019 року), що становить 2052,26 гривень (за серпень 2018 року - 183,37 грн, за вересень 2018 року - 196,99 грн, за жовтень 2018 року - 211,13 грн., за листопад 2018 року - 226,68 грн., за грудень 2018 року - 242,02 грн., за січень 2019 року - 258,83 грн., за лютий 2019 року - 274,96 грн., за березень 2019 року - 287,43 грн.)

Щодо стягнення суми простроченого тіла кредиту колегія суддів зазначає наступне.

Протягом дії кредитного договору ОСОБА_2 активно користувалася кредитними коштами, отримуючи грошові кошти готівкою, розраховуючись кредитною картою за придбання товарів тощо. Також вона вносила грошові кошти на погашення заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, в період часу з 01.05.2016 року по 11.04.2019 року ОСОБА_2 було отримано кредитних коштів на загальну суму 21024,57 гривень.

Банком визнано та підтверджується наданим ним розрахунком, що відповідачка сплатила 27545,09 гривень в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та в рахунок погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 повернула надані їй кредитні кошти у повному обсязі, що включає в себе також і заборгованість за простроченим тілом кредиту. Проте банк, на власний розсуд, без підтвердження погодження такого списання із позичальником чи обґрунтування умовами укладеного сторонами договору зарахував вказані кошти в рахунок заборгованості за нарахованими відсотками, яка була включена до тіла кредиту, що також договором передбачено не було та свідчить про зміну умов кредитного договору в односторонньому порядку, що суперечить положенням ст.651 ЦК України.

З огляду на викладене колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта в цій частині і вважає, що заборгованість за простроченим тілом кредиту стягненню не підлягає.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та штрафів у апеляційному порядку не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог про стягнення комісії за несвоєчасне погашення заборгованості (пені), з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 липня 2019 року в частині відмовлених позовних вимог скасувати і постановити нове. Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та пені задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 пеню за несвоєчасність сплати заборгованості за кредитним договором в сумі 2052,26 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складений 17 грудня 2019 року.

Суддя О.М. Полікарпова