Справа № 525/658/19
Провадження №2/525/221/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2019 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Пархоменко Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцентбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
З позову вбачається, що АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що АТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року про зміну організаційно-правової форми та назви з ПАТ «Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк».
Заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №АВ00А+214495631 від 23.12.2014 року ОСОБА_1 виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізинг, що укладений на підставі статей 633,634 Цивільного кодексу України.
Відповідач згідно умов Договору отримав від ПАТ «Акцент-Банк» у платне користування автомобіль марки Daewoo, модель: Matiz Low cost, рік випуску: 2013, тип ТЗ: хетчбек, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ «Акцент-Банк».
Згідно листа Якимівського старостинського округу Великобагачанської селищної ради Полтавської області, який надійшов до суду 03.06.2019 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30).
Ухвалою Великобагачанського районного суду від 03.06.2019 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і судовий розгляд справи призначений на 12.07.2019 року (а.с.31). Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачеві та встановлено строк для подання відзиву на позов.
В судове засідання представник позивача в судове засідання не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи; раніше подав клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі письмових доказів, вказав, що згідний на заочний розгляд справи (а.с.21).
З матеріалів справи вбачається, що за останнім відомим місцем свого проживання та реєстрації відповідач ОСОБА_1 не проживає та не отримує судову кореспонденцію Великобагачанського районного суду Полтавської області.
З матеріалів справи вбачається, що за зареєстрованим місцем свого проживання відповідач ОСОБА_1 не отримує судову кореспонденцію Великобагачанського районного суду Полтавської області.
Так, в судове засідання 12.07.2019 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 він не отримує судові повістки, мається відмітка вузла поштового зв`язку про те, що він за даною адресою не проживає (а.с.35); в судове засідання 04.09.2019 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 він не отримує судові повістки, мається відмітка вузла поштового зв`язку про те, що він за даною адресою не проживає (а.с.39-40); в судове засідання 13.11.2019 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 він не отримує судові повістки, мається відмітка вузла поштового зв`язку про те, що він за даною адресою не проживає (адресат не проживає) (а.с.48-49); також, в судове засідання 11.12.2019 року даний відповідач повторно не з`явився, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 він не отримує судові повістки, мається відмітка вузла поштового зв`язку про те, що він за даною адресою не проживає (адресат не проживає) (а.с.57-58), однак, він вважається таким, що сповіщений належним чином згідно ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади України (а.с.52-53).
Враховуючи подану заяву позивача про розгляд справи у його відсутність та неявку відповідача в судове засідання, суд розглядає справу з урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ухвали суду від 11.12.2019 року суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної цивільної справи.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Акцентбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Судом встановлено, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №АВ00А+214495631 від 23.12.2014 року ОСОБА_1 виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізинг, що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України (а.с.а.с.5-6,8-13).
Акціонерне товариство «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року змінено організаційно-правову форму та назву з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на Акціонерне товариство «Акцент-Банк», про що зазначено у п.1.1. Статуту АТ «Акцент-Банк» (а.с.17-19).
Відповідно до ст.806 ЦК України та ч.2 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
Істотними умовами договору у відповідності до ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» є: предмет лізингу; строк на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 16 цього закону встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме передав у платне користування предмет лізингу, а саме автомобіль, вартість якого становить 105000 грн., що підтверджується спеціфікацією та актом приймання-передачі транспортного засобу (а.с.5). У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.
Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені у ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг», яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків.
Пунктами Умов і правил надання банківських послуг встановлено порядок здійснення розрахунків за кредитом та відповідальність сторін, зокрема, відповідача за несвоєчасне погашення кредитних платежів за даним кредитним договором; також, встановлено право банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с.а.с.8-13).
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п.2.8.2.9.8 Умов і Правил, при порушенні лізингоодержувачем будь-якого грошового зобов`язання за договором понад 30 календарних днів, лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплатити лізингодавцю штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми невиконаного зобов`язання (у т.ч. ПДВ) (а.с.а.с.8-13).
Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
У відповідності до ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Статтями 526,527,530 ЦК України зазначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу.
Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано до суду даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Згідно ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України).
Згідно вимог ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності з ч.2ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Частиною 2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акценту) другою стороною.
Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.
Надані позивачем докази в сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.
Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору (станом на 16.01.2019 року) з урахуванням меж заявлених позовних вимог, оскільки він узгоджується з наявним кредитним договором (тобто умовами і правилами надання банківських послуг), матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить.
Суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не виконує умов договору №АВ00А+214495631 від 23.12.2014 рокуі добровільно не погашає суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом (в межах заявлених позовних вимог), тому заявлені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
25 квітня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» змінило назву на Акціонерне товариство «Акцент-Банк», про що зазначено у п. 1.1. Статуту АТ «Акцент-Банк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість за користь АТ «Акцент-Банк».
При пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4274,51 гривень (а.с.1).
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поряд з цим, згідно частини 3 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог щодо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи вищевикладене, положення ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що позовні вимоги позивача в межах поданого позову підлягають задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 4274,51 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.526,610,611,1048-1050,1052,1054 ЦК України, умовами кредитного договору №АВ00А+214495631 від 23.12.2014 року (Умов і правил надання банківських послуг), ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,89,128,131,141,223,247,259,263-265,268,273,279,280-283 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.
Суддя В.В. Хоролець