Справа № 444/580/17 Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А.
Провадження № 22-ц/811/2201/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_5. та їх представника -

ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , Жовківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: Служба в справах дітей Жовківської міської ради, приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Головач Орислава Романівна про визнання недійсними торгів з реалізації арештованого майна, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію арештованого майна, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на будинок,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулись до суду з позовом та просили суд визнати недійсними торги (електронні) проведені 14.12.2016 з реалізації арештованого майна - житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним протокол № 220905 проведення електронних торгів; визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію арештованого майна - житлового будинку, який затверджений 03 січня 2017р. начальником Жовківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області; визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , яке видане 11 січня 2017 року приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач О. Р.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , відновивши попередній запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивували тим, що 26.03.2015 Жовківський районний суд Львівської області виніс рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг в сумі 149 000 грн та 1490 грн сплаченого судового збору, про що судом 14.05.2015 виданий виконавчий лист. У ході проведення виконавчих дій 13.01.2016 державним виконавцем ВДВС Жовківського РУЮ Львівської області Чорним В.С. винесено постанову про стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника. Виконавчий лист та постанова про стягнення на заробітну плату державним виконавцем була скерована за місцем праці позивачки - до Жовківської центральної районної лікарні, де проводилось стягнення коштів з заробітної плати ОСОБА_1 Однак, незважаючи на те, що Жовківською ЦРЛ стягнення коштів з заробітної плати ОСОБА_1 проводилось регулярно, всупереч ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 21.01.2016 складено акт опису і арешту майна, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою державного виконавця від 16.03.2016 призначено експерта з метою визначення вартості арештованого майна боржника. Однак акт опису і арешту майна суперечить п. 3 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", так як арешт накладено на будинок, вартість якого значно перевищує суму боргу. 22.04.2016 оцінювачем ОСОБА_9 проведено оцінку будинку, строк дії звіту: 6 місяців від дати оцінки. Згідно актів уцінки майна від 15.09.2016, 28.10.2016, 21.11.2016 вбачається, що електронні торги проводились 18.08.2016, 13.10.2016р. та акту про реалізацію арештованого майна 14.12.2016. Позивача не було повідомлено про арешт будинку та проведення його оцінки, чим порушено право оскаржити до суду постанови про арешт будинку та його оцінку, що вплинуло на результати торгів, оскільки будинок проданий не за реальною ціною на день продажі, а суттєво заниженою, що завдало їй суттєвих матеріальних втрат, неможливістю забезпечити свою сім`ю житлом. Також торги суперечать ст.3 "Порядку реалізації арештованого майна", оскільки проведені без згоди органу опіки та піклування, що призвело до позбавлення сина інваліда та трьох малолітніх дітей права на користування житлом. З акту державного виконавця вбачається, що при проведенні торгів з реалізації арештованого майна ДП "СЕТАМ" керувався Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5 "Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", який втратив чинність 04.10.2016 згідно Наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. На час проведення торгів (14.12.2016) діяв "Порядок реалізації арештованого майна", який затверджений Наказом Міністерства юстиції 29.09.2016 № 2831/5. Будинок з торгів реалізовано за 376 247,02 грн, однак державним виконавцем не повернено ОСОБА_1 різницю коштів після реалізації будинку на торгах.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 вересня 2018 року у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі посилаються на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначають, що ОСОБА_1 не було повідомлено про факт виставлення майна на електронні торги, визначення оцінювача, проведення оцінки майна та результати такої. Вказує, що Звіт про оцінку нерухомого майна, а саме житлового будинку загальною площею 75,5 м.кв. з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , містить значні недоліки та не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, що виключає можливість використання Звіту за призначенням. Вказує, що стартова ціна реалізація майна була визначена неправильно, з порушенням вимог Національних стандартів оцінки майна. Також вказує, що державним виконавцем незаконно проведено уцінку об`єкта прилюдних торгів. Вважає, що майно повинно бути виставлене на електронні торги за ціною, яка становить 85 % від його стартової ціни продажу, чого здійснено не було. Крім цього посилається на те, що судом першої інстанції не було спростовано позовних вимог щодо визнання електронних торгів недійсними у зв`язку з виставленням майна на торги без дозволу органу опіки та піклування. Просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін, покликаючись на доводи, викладені у відзиві на скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомили. Тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Відповідно до ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Судом установлено, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 15.01.2015 (справа № 444/2702/14-ц), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26.03.2015, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг в сумі 149000 грн та 1 490 грн сплаченого судового збору.

14.05.2015 видано виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання.

Постановою державного виконавця Чорного В.С. від 21.05.2015 відкрито виконавче провадження ВП № 47594810.

У ході проведення виконавчих дій 13.01.2016 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та проведено стягнення з ОСОБА_1 за період січень-березень 2016 року 877 грн 01 коп., що було відомо ОСОБА_1 .

З матеріалів справи убачається, що до продажу на електронних торгах право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2004 належало ОСОБА_1 (а.с.12, 14 т.1).

21.01.2016 державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, про що складено відповідний акт.

21.05.2015 постановою державного виконавця накладено арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.

Відповідно до ч.5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (в редакції чинній на час проведення виконавчих дій).

Ураховуючи наведене, районний суд прийшов до правильного висновку про необґрунтованість покликань позивача про неправомірності дій по зверненню стягнення на майно при регулярному стягненні коштів із заробітної плати.

Постановою державного виконавця від 16.03.2016 призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9 , якому доручено надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань визначення вартості описаного майна. Висновком про вартість об`єкту оцінки від 22.04.2016 визначено ринкову вартість об`єкта оцінки без ПДВ 565 785 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (чинному на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець повідомляє про результати визначення вартгості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування таої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У матеріалах справи міститься лист Жовківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 03.06.2016 № 1705 про направлення позивачу копії звіту про оцінку майна. Надіслання позивачу копії звіту про оцінку майна підтверджується також реєстром від 03.06.2016 на відправлення рекомендованої кореспонденції по Україні. Отже, доводи апеляційної скарги про неповідомлення ОСОБА_1 про проведення оцінки майна спростовані матеріалами справи.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 22 лютого 2017 року у справі №6-2677цс16, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Надана позивачами Рецензія № 13-1289 від 2017 на звіт про оцінку житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 не доводить, що вартість спірного будинку є більшою за реалізовану на електронних торгах, тому доводи позивачів, що їх права та законні інтереси зазнали протиправних обмежень є безпідставними.

Установлено також, що Жовківський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ У Львівській області 01.07.2016 передав заявку на реалізації арештованого майна ДП "СЕТАМ" Міністерства юстиції України як визначеному державою організатору проведення електронних торгів, та 27.07.2016 організатором було внесено інформацію про лот у Систему. Тому вищезазначені торги правильно проводилися відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5 (далі -Порядок), чинного на момент передачі майна на реалізацію, згідно з п.1 розділу ІІ якого датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги.

Доводи апеляційної скарги про те, що державним виконавцем було порушено процедуру уцінки майна не заслуговують на увагу, оскільки такої підстави для задоволення позовних вимог у позовній заяві зазначено не було, а відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , був реалізований на торгах 14.12.2016. Переможець торгів: ОСОБА_3 .

Доводи апелянтів про те, що на момент продажу майна на електронних торгах (14.12.2016) строк дійсності звіту про оцінку майна, підписаного суб`єктом оціночної діяльності 22.04.2016 закінчився, не обґрунтовані, оскільки пунктом 1 розділу У Порядку вказано, що реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором електронних торгів. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Отже, на момент проведення оскаржуваних електронних торгів, не було підстав для проведення повторної оцінки майна.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання електронних торгів недійсними у зв`язку з реалізацією майна на торгах без дозволу органу опіки та піклування у зв`язку з реєстрацією у будинку неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2010 року народження, ОСОБА_7 , 2013 року народження, ОСОБА_8 , 2015 року народження, які являються внуками власника будинку - ОСОБА_1

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

За змістом цієї норми закону, а також статей 17, 18 Закону України

«Про охорону дитинства», статті 177 СК України дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах - обов`язок батьків. З метою гарантування декларованого державою пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків малолітньої дитини вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Згідно з положеннями частин четвертої та п`ятої статті 177 СК України орган опіки та піклування проводить перевірку заяви про вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини та надає відповідний дозвіл, якщо в результаті вчинення правочину буде гарантоване збереження права дитини на житло.

За змістом частини шостої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України правочин, що вчинений батьками (усиновлювачами) і суперечить правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, може бути визнаний судом недійсним. Такий правочин є оспорюваним.

За таких обставин вчинення батьками неповнолітньої дитини певного правочину за відсутності попереднього дозволу органу опіки та піклування порушує установлену статтею 177 СК України заборону. Правочин, що вчинений батьками (усиновлювачами) стосовно нерухомого майна, право власності на яке чи право користування яким мають діти, за відсутності обов`язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування може бути визнаний судом недійсним (частина шоста статті 203, частина перша статті 215 ЦК України) за умови, якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам дитини, звужує обсяг існуючих майнових прав дитини та/або порушує охоронювані законом інтереси дитини, зменшує або обмежує права та інтереси дитини щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження права дитини на житло. Сам по собі факт відсутності обов`язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення оспорюваного правочину не є безумовною підставою для визнання його недійсним.

Оскільки ОСОБА_1 є бабою малолітніх дітей, які проживають як члени сім`ї власника у будинку, для укладення оспорюваного договору купівлі-продажу будинку згоди органу опіки і піклування не потребувалося.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 1612/2343/12 (провадження № 61-6301св18).

За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 06.09.2019

Головуючий

Судді