У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Крамаренко І.А., при секретарі Тимченко А.В., розглянувши подання головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_1 про примусовий привід боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

03.01.2019 головний державний виконавець Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_2. Подання мотивовано тим, що на примусовому виконанні у Вознесенівському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження №39360709 з примусового виконання виконавчого листа № 0818/11121/12, виданого 27.12.2012 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Олександра, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі 361,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 17.10.2012 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, а саме до 13.06.2025 та до 06.10.2029 відповідно.

15.08.2013 року було відкрито виконавче провадження, копії зазначених постанов про відкриття виконавчого провадження направлені за адресою боржника зазначеними у виконавчому документі.

Згідно виконавчого документа, боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг ЗМР інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

Державним виконавцем на адресу боржника були направлені декілька викликів до відділу, а саме від 18.06.2018 вих №30836/7, 13.03.18 за вих№9702/7 (копії додаються). Однак боржником проігноровано всі виклики державного виконавця, жодного разу боржник не зявився для надання пояснення щодо не виконання рішення суду.

18.06.2018 та 12.07.2018 державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника з метою встановлення проживання, та відібрання пояснення що до невиконання рішення суду. Однак зясувати чи проживає боржник за даною адресою не вдалося можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив.

З огляду на зазначене, головний державний виконавець просить подання задовольнити та винести ухвалу, якою доставити ОСОБА_2, примусовим приводом до Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Головний державний виконавець в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Боржник в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши подання та долучені до нього матеріали, вважає, що в його задоволенні слід відмовити зважаючи на таке.

За положеннями ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно змісту п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець, під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, а в разі якщо боржник без поважних причинне зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Крім того, подання про примусовий привід повинно містити дату та час, на який необхідно здійснити привід боржника, що в даному поданні відсутнє.

Разом з тим, старшим державним виконавцем факт проживання боржника за вказаною адресою не встановлено, оскільки інформація про реєстрацію вказаної особи свідчить про відсутність місця реєстрації за даною адресою, не надано доказів того, що він був повідомлений належним чином та не з'явився на виклик без поважних причин, що унеможливлює застосування до неї приводу в судовому порядку.

Необхідність такого заходу, як примусовий привід боржника має бути обумовлена певними обставинами, на підтвердження яких держаним виконавцем має бути надано відповідні докази такої необхідності.

Жодних рекомендованих листів чи повідомлень про виклик державним виконавцем боржника в матеріалах справи не міститься. Також, відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 отримував постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та виклики про необхідність його явки до відділу державної виконавчої служби, що свідчить про те, що боржник за виконавчими провадженнями не був обізнаний про їх існування та не міг свідомо ухилятися від виконання рішень суду.

Отже, матеріали справи не містять достатніх доказів належного направлення державним виконавцем вказаного виклику у встановлений законом спосіб, у порушення вимог ст. 81 ЦПК України.

За положеннями ст. 438 ЦПК України суд не наділений повноваженнями на збирання доказів на підтвердження підстав застосування примусового приводу боржника.

З вищевказаного слідує, що головний державний виконавець Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області не використав в повному обсязі свої права в даному виконавчому провадженні та не надав доказів на підтвердження неявки боржника за викликом державного виконавця.

Крім того, посилання у поданні на ст.375 ЦПК України є не зрозумілим, оскільки вказана стаття передбачає підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

З урахуванням викладеного та у зв'язку з відсутністю доказів факту ухилення боржника від явки до державного виконавця на виклик останнього, суд не вбачає правових підстав для застосування даного заходу забезпечення виконання судового рішення та приходить до висновку про відмову у задоволенні подання головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_1 про примусовий привід боржника ОСОБА_2 огли.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_1 про примусовий привід боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 09.01.2019.

Суддя І.А.Крамаренко