Справа № 626/1421/19
Провадження № 2/626/469/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.09.2019 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченка В.О.,

при секретарі Кузнєцовій О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 Н ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді цивільну справу №626/676/19 за позовом ОСОБА_3 до Слідчого Управління Головного Управління Національної поліції в Харківській області про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд звільнити з-під арешту наступне майно: житловий будинок, який належав ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , та транспортні засоби : мотоцикл КМЗ ДНЕПР МТ 10, 1977 року випуску, колір червоний, № двигуна 0003383, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.07.80; мотоцикл КМЗ ДНЕПР 11, 1992 року випуску, колір бежевий, № НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 10.07.92; автомобіль ВАЗ 21074, 2006 року випуску, колір зелений, № кузова НОМЕР_7 НОМЕР_8 , державний номерний знак НОМЕР_9 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 від 06.04.2007.

На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2019 року, виданого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Вказане спадкове майно належало її чоловіку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При реєстрації права на спадкове майно було встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження наявне обтяження у вигляді заборони на вказаний житловий будинок, на підставі Ухвали Київського районного суду м. Харкова № 640/22486/14-к від 05.01.2016 року в межах кримінального провадження № 0000198 від 04.04.2014 року. Відповідно до ухвали суду арешт накладений на житловий будинок, який належав ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , та транспортні засоби : мотоцикл КМЗ ДНЕПР МТ 10, 1977 року випуску, колір червоний, № двигуна 0003383, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.07.80; мотоцикл КМЗ ДНЕПР 11, 1992 року випуску, колір бежевий, № НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 10.07.92; автомобіль ВАЗ 21074, 2006 року випуску, колір зелений, № кузова НОМЕР_7 НОМЕР_8 , державний номерний знак НОМЕР_9 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 від 06.04.2007.

29.09.2019 року прокурором відділу прокуратури Харківської області юристом 1 класу Ковальовим Ю.Ю. в межах кримінального провадження № 0000300 від 24.03.2016 року (виділеного з кримінального провадження № 000198 від 04.04.2016 року) винесено постанову про закриття кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,5 ст. 191 КК України , на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю підозрюваного. При прийнятті рішення про закриття кримінального провадження питання щодо зняття арешту з майна ОСОБА_4 ані слідчим, ані прокурором не вирішувалось.

Встановлена заборона у вигляді арешту на рухоме та не рухоме майно є перешкодою для позивача вільно розпоряджатися та володіти майном, тому вона просить суд звільнити з-під арешту вказане майно.

Від позивач ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.36).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Орєхова Н.В. позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові.

Від відповідача Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшла до суду заява, відповідно до якої вони просили суд розглядати позов без участі слідчих СУ ГУНП в Харківській області, з урахуванням їх позиції. Вони вважають, що скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_3 , неможливо до відшкодування шкоди, заподіяної ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», оскільки на теперішній час кримінальне провадження №0000198 від 04.04.2019, в рамках якого був накладений арешт на майно ОСОБА_4 , перебуває на розгляді Харківського апеляційного суду після його повернення з касаційної інстанції та скасування попереднього рішення апеляційного суду.

Вислухавши представника позивача, перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2019 року, виданого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., позивачці ОСОБА_3 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , який вона отримала у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8-9).

Відповідно до витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 , накладено заборону на підставі Ухвали Київського районного суду м. Харкова № 640/22486/14-к від 05.01.2016 року, в інтересах СУ ГУ НП в Харківській області (а.с.11).

Крім того, згідно з повідомленнями Територіального сервісного центру 6345 Регіонального сервісного центру в Харківській області МВС України від 22.06.2019 № 31/20/5-167, №31/20/5-168, №31/20/5-169 був накладений арешт в січні 2016 року Київським районним судом м. Харків на транспортні засоби, які зареєстровані за ОСОБА_4 : мотоцикл КМЗ ДНЕПР МТ 10, 1977 року випуску, колір червоний, № двигуна 0003383, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.07.80; мотоцикл КМЗ ДНЕПР 11, 1992 року випуску, колір бежевий, № НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 10.07.92; автомобіль ВАЗ 21074, 2006 року випуску, колір зелений, № кузова НОМЕР_7 НОМЕР_8 , державний номерний знак НОМЕР_9 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 від 06.04.2007 (а.с.12-14).

Обтяження у виді арешту на нерухоме і рухоме майно шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб було накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова в межах кримінального провадження № 0000198 від 04.04.2014 року (а.с.15-16).

24.03.2016 року у зв`язку з оголошенням у розшук ОСОБА_4 з матеріалів кримінального провадження №0000198 від 04.04.2016 року матеріали відносно нього були виділені в окреме провадження №0000300 (а.с.28)

29.09.2016 року прокурором відділу прокуратури Харківської області юристом 1 класу Ковальовим Ю.Ю. в межах кримінального провадження № 0000300 від 24.03.2016 року (виділеного з кримінального провадження № 000198 від 04.04.2016 року) винесено постанову про закриття кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст.191 КК України, на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю підозрюваного (а.с.18-24).

При цьому посилання відповідача СУ ГУНП в Харківській області про те, що у ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» маються певні претензій до ОСОБА_4 , в зв`язку з чим не можливо зняти арешт, не відповідають дослідженим матеріалам.

Так, в судовому засіданні були досліджені матеріали кримінальної та цивільної справи №626/624/16-к(провадження №2/625/25/2018), з якої вбачається, що 12.04.2016 року ПАТ «Укргазвидобування» в особі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» звернувся до Красноградського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про стягнення матеріальних збитків, спричинених розкраданням паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 882276,00грн.(а.с.3-5).

07.06.2017 року ПАТ «Укргазвидобування» в особі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» в рамках цього ж цивільного позову подає заяву про залучення в якості співвідповідачів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , оскілки всі ці особи були співучасниками ряду злочинів з приводу розкрадання їх майна та по всім цим 10 особам маються обвинувальні вироки суду про визнання їх винуватими в крадіжках паливно-мастильних матеріалів ГПУ «Шебелинкагазвидобування», які набрали чинності(а.с.27-29).

07.06.2017 року ухвалою Красноградського районного суду вказана заява була задоволена та судовий розгляд було продовжено стосовно всіх 10 осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.94-95).

26.10.2018 року рішенням Красноградського районного суду позов ПАТ "Укргазвидобування" в особі Філії ГУ "Шебелинкагазвидобування" ПАТ "Укргазвидобування " до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнуто з цих 10 осіб на користь Акціонерного Товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» матеріальну шкоду в певних розмірах(а.с.211-222).

21.03.2019 року ухвалою Харківського апеляційного суду рішення Красноградського районного суду від 26.10.2018 року залишено без змін, тобто 21.03.2019 року вказане рішення набрала чинності(а.с.285-289).

Таким чином проаналізувавши всі ці матеріали справи та наведені документи, вбачається, що ОСОБА_4 , особа стосовно якої кримінальне провадження закрито у зв`язку зі смертю, не є відповідачем по будь-якій справі і до нього ніяких претензій та ніяких рішень судів не приймалося.

Всі суми, спричинених збитків ПАТ "Укргазвидобування" в особі Філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування " ПАТ "Укргазвидобування", які встановлені та доведені вироками та рішеннями судів, вже стягнуті з вище перелічених 10 осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14

Повторне стягнення тих же самих коштів, тим паче з померлої особи, обвинувальний акт стосовно якої навіть не направлявся до суду та не встановлена його вина в тих злочинах, якими начебто спричинена шкода ПАТ "Укргазвидобування" діючим цивільним та кримінальним законодавством не передбачена.

Таким чином накладення арешту на майно, перелічене в позові, порушує право на його вільне володіння та розпорядження його законного власника позивача ОСОБА_3

Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Згідно зі статтею 170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Зі змісту частини третьої статті 174 КПК України у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Із закриттям кримінального провадження втрачається легітимна мета арешту майна, як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Згідно зі статтею 174 КПК України як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, направленням до суду обвинувального акта.

Слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому чинним КПК України. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, КПК України не передбачає.

Таким чином, завершення стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000300 від 24.03.2016 року унеможливлює розгляд клопотання слідчим суддею про звільнення з-під арешту майна.

Кримінальне провадження № 0000300 від 24.03.2016 року в межах якого на майно ОСОБА_4 накладено арешт, закрито на стадії досудового слідства, і на розгляд суду не направлялась. При прийнятті рішення про закриття кримінального провадження питання щодо зняття арешту з майна ОСОБА_4 ані прокурором, ані слідчим суддею не вирішувалось.

Суд кримінальної юрисдикції не має правових підстав розпочинати судове провадження для вирішення лише цивільного позову.

Разом із тим, кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє кримінальні процесуальні відносини. Зокрема, після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження, з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі як захід забезпечення кримінального провадження не правомірно обмежує право позивачки ОСОБА_3 на користуватися належним їй рухомим та нерухомим майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги ОСОБА_3 щодо звільнення майна з-під арешту ґрунтуються на захисті права власності та володіння майном, є законними та обґрунтованими.

Також такий висновок суду узгоджуються з правовою позицією ВСУ у постанові від 15 травня 2013 року N 6-26цс13, та правовою позицією ВП ВС у постанові № 372/2904/17 від 15.05.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 175, 176 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_3 до Слідчого Управління Головного Управління Національної поліції в Харківській області про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту наступне майно:

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- транспортний засіб: КМЗ ДНЕПР МТ 10, 1977 року випуску, колір червоний, № двигуна 0003383, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.07.80;

- транспортний засіб: КМЗ ДНЕПР 11, 1992 року випуску, колір бежевий, № НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 10.07.92;

- транспортний засіб: ВАЗ 21074, 2006 року випуску, колір зелений, № кузова НОМЕР_7 НОМЕР_8 , державний номерний знак НОМЕР_9 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 від 06.04.2007, який накладено відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду Харківської області від 05.01.2016 року № 640/22486/16-к (провадження н/п 1-кс/640/62/16).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04 вересня 2019 року.

Суддя