ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/490/18 Номер провадження 22-ц/814/3133/19Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

секретар Мисечко А.І.

імена (найменування) сторін:

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Саната 777»

стягувач: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтава-банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодкий кошик"

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, постановлену 30 вересня 2019 року у складі судді Іващенка Ю.А.

по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни про примусове проникнення до володіння юридичної особи,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року приватний виконавець Гречин Н.В. звернулась до суду із вказаним поданням та просила надати дозвіл на примусове проникнення до володіння (нежитлових приміщень та земельної ділянки), котрі розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; та АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ПрАТ «Полтава-банк» та якими користується в якості лізингоодержувача ТОВ «Солодкий кошик».

Заявлені вимоги обґрунтовані необхідністю перевірки майнового стану боржника ТОВ «Саната 777» та опису його рухомого майна, котре зазначене у Розшифровці по основних засобах, оформленої станом на 02 лютого 2015 року та станом на 05 лютого 2015 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року подання приватного виконавця про примусове проникнення до володіння юридичної особи задоволено.

Надано дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. на примусове проникнення до володіння, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; та АДРЕСА_1 та належать на праві приватної власності ПрАТ «Полтава-банк», та якими користується в якості лізингоодержувача ТОВ «Солодкий кошик» із метою перевірки майнового стану боржника ТОВ «Саната 777» та опису його рухомого майна.

Не погодившись із вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржило АТ «Полтава-банк», просило скасувати її та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання приватного виконавця про примусове проникнення до володіння юридичної особи, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

02 грудня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ТОВ "Солодкий кошик" про приєднання до апеляційної скарги АТ "Полтава-банк".

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року вказану заяву прийнято до спільного розгляду з апеляційною скаргою АТ «Полтава-банк»

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження № 58858612 до складу якого входить: виконавчий лист від 24 жовтня 2018 року по справі № 539/490/18, виданий Лубенським міськрайонним судом Полтавської області 07 грудня 2018 року, про стягнення з ТОВ «Саната 777» безпідставно отриманих коштів в розмірі 63 500, 00 грн. на користь ОСОБА_1 ; виконавчий лист від 24 жовтня 2018 року по справі № 539/490/18, виданий Лубенським міськрайонним судом Полтавської області 07 грудня 2018 року, про стягнення з ТОВ «Саната 777» заборгованості в розмірі 2 098 310,18 грн. на користь ОСОБА_1 ; виконавчий лист від 24 жовтня 2018 року по справі № 539/490/18, виданий Лубенським міськрайонним судом Полтавської області 07 грудня 2018 року про стягнення з ТОВ «Саната 777» судового збору 8 810,00 грн. на користь ОСОБА_1

12 квітня 2019 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанов боржником отримано особисто під підпис 10 серпня 2018 року.

Станом на 07 серпня 2019 року рішення боржником не виконано, декларацію та пояснення з приводу невиконання рішення не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення;

безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Таким чином, в порядку ст. 439 ЦПК України суд може вирішити питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, а також про примусове проникнення до володіння особи (як фізичної, так і юридичної) у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, місцевий суд правомірно розглянув питання про примусове проникнення до володіння юридичної особи в порядку ст. 439 ЦПК України.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У своєму рішенні у справі «Будров проти Росії», № 59498/00, від 07.05.20025 року ЄСПЛ прямо вказує, що право на звернення до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система країн-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би не чинним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам.

Суд повторює, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення ЄСПЛ у справі «Савіцький проти України», № 38773/05, від 26.07.2012 року).

Таким чином, враховуючи, що судові рішення залишаються невиконані боржником, вжиття усіх можливих законних заходів для його виконання з боку виконавця є виправданим.

Закон не встановлює умовою проникнення до володіння особи ухилення боржника від виконання рішення суду або наявність певних конкретно визначених доказів знаходження майна боржника у іншої особи, оскільки це є виконавчою дією, а не заходом примусу.

Отже, доводи апеляційної скарги в частині відсутності доказів ухилення боржника від виконання судового рішення та наявності майна боржника у приміщеннях, що належать АТ «Полтава-банк» є необґрунтованими.

Окрім того, 13 червня 2019 року приватного виконавця не допустили до проведення виконавчих дій та встановлення наявності майна боржника у приміщеннях за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , про що складено акт, долучений до матеріалів справи.

Юридичною адресою боржника ТОВ «Саната 777», згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час проведення виконавчих дій є АДРЕСА_1 . Вказане дає достатні підстави вваж ти, що за вказаною адресою може бути майно даного підприємства.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтава-банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодкий кошик" залишити без задоволення.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль