ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Херсон

справа № 654/2080/17

провадження № 22-ц/819/332/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарПавловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6, нарішення Голопристанського районного суду Херсонської областіу складі судді Ширінської О.Х. від 05 квітня 2018 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ та виділ частки зі спільної часткової власності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач послався на те, що є власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1, іншим співвласником будинку є ОСОБА_5.

Посилаючись на те, що відповідачка чинить перешкоди у користуванні належною йому частиною житлового будинку, домовленості щодо поділу цього майна в натурі між ними не досягнуто, позивач на підставі ст. 364 ЦК України та висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 91/17 від 16.02.2018 року просив суд, поділити спірний будинок і виділити кожному із співвласників в натурі по Ѕ частці у спільній частковій власності згідно першого варіанту проведеної у справі експертизи, що відповідає ідеальним часткам співвласників.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину домобудівлі, розташованої в АДРЕСА_1, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 91/17 від 16.02.2018 р. та запропонованого І варіанту поділу для другого співвласника, а саме:

-в житловому будинку літ. «А» приміщення: 1-5 (житлова), площею 11,3 кв. м., 1-6 (житлова), площею 12,0 кв. м., 7 (житлова), площею 16,3 кв. м;

Господарські будівлі та споруди:

-підвал під гаражем літ. «Б», вхід літ. «Г», сарай літ «Е», частину металевої огорожі № 3, огорожу № 3 із сітки, ворота № 4, помпу № 5 - загального користування для обох співвласників.

Загальна дійсна вартість будівель та споруд, що виділяються власнику ІІ частини складає 205 133 грн., що становить 50/100 частки від усього домоволодіння.

Зобов'язано ОСОБА_7 здійснити перепланування:

а) закласти дверний проріз цеглою з приміщення № 1-1 в приміщення № 1-7, з приміщення № 1-4 в приміщення № 1-5 та № 1-6. Вартість перепланування складає 8 211, 00 грн.;

б) влаштувати вхідний дверний проріз в капітальній стіні з демонтажем віконного блоку з встановленням нового дверного блоку в приміщення № 1-5. Вартість перепланування складає 2 810, 0 грн;

в) влаштувати дверний проріз в перегородці в становленням б/в дверного блоку між приміщеннями № 1-5 та № 1-6 між приміщеннями № 1-6 та № 1-7 Вартість перепланування складає 2 124, 00 грн.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину домобудівлі, розташованої в АДРЕСА_1, 3 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 91/17 від 16.02.2018 р. та запропонованого І варіанту поділу для першого співвласника, а саме:

-в житловому будинку літ. «А» приміщення: 1-1 (коридор), площею 7,6 кв. м., 1-2 (коридор), площею 2,7 кв. м., 1-3 (санвузол), площею 3,1 кв. м; 1-4 (житлова) площею 21,5 кв. м, ганок, козирок.

Господарські будівлі та споруди:

-гараж літ. «Б», кухня літ. «В», сарай літ. «Ж», хвіртка 1, ворота № 2, частину металевої огорожі № 3, помпу № 5 загального користування для обох співвласників.

Загальна дійсна вартість будівель та споруд, що виділяються власнику ІІ частини складає 205 133 грн., що становить 50/100 частки від усього домоволодіння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволення вимог про визнання за відповідачкою права власності на Ѕ частину домобудівлі і встановлення режиму загального користування господарськими будівлями та спорудами та в частині зобов?язання позивача здійснити перепланування.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що поза увагою суду залишилося те, що вона не зверталася до суду з вимогою про визнання за нею права власності на частку спірного будинку та встановлення режиму спільного користування цим майном, а тому суд вийшов за межі своїх повноважень у визнанні за нею права власності на Ѕ частину домобудівлі та зміні виду спільної власності щодо господарських будівель та споруд та визначення режиму спільного користування. Суд не навів мотивів, внаслідок яких виникла необхідність у визнанні права власності на майно за особою, яка про це не просить, право на яке не оспорюється чи не визначається іншою особою, а документи не втрачені. Крім того, зобов'язавши позивача здійснити перепланування в будинку, суд не звернув увагу на відсутність відповідних дозволів щодо такого перепланування.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 та

ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1, 3. Частки кожного зі співвласників є рівними.

Ці обставини сторони визнають та не оспорюють.

Між сторонами існує спір щодо користування належними їм частками у житловому будинку.

Згідно висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 91/17 від 16 лютого 2018 року експертом запропоновано три варіанти виділу позивачу в натурі належної йому частки у спірному будинку.

При цьому, запропонований експертом І варіант реального розподілу домоволодіння, згідно ідеальних часток, є найбільш прийнятним, оскільки реальна частка кожного співвласника за даним варіантом становить 50/100 частин, тобто відповідає ідеальній, а будівельні роботи по переобладнанню та переплануванню негативного впливу на його техніко-експлуатаційні показники не мають та не потребують отримання дозвільних документів, згідно п.п. 1,4 « Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» .

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Порядок проведення таких робіт та розрахунок часток визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом МЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55.

Отже, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому то поділ майна в натурі (виділ частки), повинен бути здійснений таким чином, щоб передати співвласнику частку житлового будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Відповідно до статті 152 ЖК Української РСР виконання власником робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання.

Перепланування (переобладнання) квартир та нежитлових приміщень повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків та Державним будівельним нормам України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно п.п. 1,4 « Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» роботи з перепланування та переобладнання житлового будинку і житлового приміщення, а також нежитлового будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та /або інженерні системи загального користування - щодо об'єктів, що за класом наслідків ( відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт підлягає прийняттю в експлуатацію.

Враховуючи, що між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та господарських будівель, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, та зважаючи на наявне у позивача право передбачене ч. 3 ст. 367 ЦК України на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу житлового будинку, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно, колегія суддів погоджується з висновками суду про обґрунтованість заявлених вимог і вважає, що обраний судом перший варіант реального розподілу домобудівлі технічно можливий, відповідає розміру й вартості часток співвласників у праві власності, тобто є ідеальними, а запропоновані переобладнання та перепланування вказаного житлового будинку не передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування та не потребують відповідних висновків та дозволів.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяти здійсненню особам, які беруть участь у справі, в реалізації їхніх прав. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дослідив висновки експерта з точки зору всебічності, повноти та об'єктивності експертного дослідження та викликав експерта для дачі пояснень, які зводяться до того, що при першому варіанті поділу домобудівлі розмір часток кожного із співвласників зберігається, такий поділ є технічно можливим, який відбудеться без суттєвого перепланування та переобладнання житлового будинку і не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції, а тому не потребує документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт підлягає прийняттю в експлуатацію. І тільки після проведення перепланування та переобладнання житлового будинку необхідно буде розроблення відповідних проектів та погодження їх у відповідному порядку щодо проведення робіт по відокремленню системи опалення та інших інженерних мереж.

Отже доводи апелянта про те, що до ухвалення рішення в матеріалах справи відсутні відповідні дозволи на переобладнання та перепланування житлового будинку, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначені експертом роботи по переобладнанню та переплануванню житлового будинку не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та /або інженерні системи загального користування.

Посилання апелянта на те, що суд, визнавши за відповідачем право власності на майно та встановивши режим спільного користування цим майном, вийшов за межі заявлених вимог є безпідставними, оскільки для виділу або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників, а зі змісту ст. 364 ЦК України вбачається, що виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.Інші доводи апелянта зазначені в поясненнях до апеляційної скарги не стосуються предмету спору, а тому не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому на увагу не заслуговують.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367,374,375,382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6, залишити без задоволення, а рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий підпис Чорна Т.Г.

Судді підпис Пузанова Л.В.

підпис Склярська І.В.

З оригіналом згідно:

Постанова набрала законної сили 22 січня 2019 року

Копія постанови оформлена 31 січня 2019 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Чорна Т.Г.

Секретар судового засідання Павловська Ю.О.