Дата документу 11.11.2019
Справа № 334/6513/19
Провадження № 2-о/334/199/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Дніпровський районний відділ м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту проживання особи на території України до 24 серпня 1991 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання її матері на території України до 24 серпня 1991 року, в обгрунтування якої зазначила, що є уродженкою Республіки Білорусь (Гомельська область, Гомельський район, сел. Зябровка), громадянкою Білорусії , проте з 2002 року зареєстрована та постійно проживає на території України за адресою: АДРЕСА_1 . Так, у чотирьохрічному віці заявниця разом із мамою - громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переїхала до України, й з того часу безперервно мешкає на її території: навчалася у школі, здобувала професійну освіту.

Після досягнення повноліття, ОСОБА_1 вирішила припинити громадянство Республіки Білорусь та оформити набуття громадянства України: на підставі частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство", у відповідності до положень якої особа, один з батьків якої постійно проживав до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

З цією метою, 06.09.2019 року вона звернулася до Дніпровського районного відділу у м. Запоріжжі Управління ДМС України у Запорізькій області з письмовою заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, до якої були додані документи, які підтверджують факт постійного проживання матері заявниці на території України до 24 серпня 1991 року, а саме: копія Довідки № 02/70 від 02.09.2019 року Філії "Клінічний санаторій "Великий Луг" ПрАТ "Приазовкурорт"; копія Трудової книжки: серія НОМЕР_1 від 30.08.1990 року; копія Свідоцтва про народження: серія НОМЕР_2 від 11.07.2001 року, виданого Прібитковскою сільською радою Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь.

У відповідь на подану заяву, 10.09.2019 року ОСОБА_1 отримала лист № 2313-1772/2313.1-19, зі змісту якого вбачається, що для вирішення порушеного питання поданих нею документів недостатньо, натомість, відповідно до положень "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", затвердженого Указом Президента України № 215 від 27.03.2001 року (в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27.06.2006 року), з метою встановлення факту, який має юридичне значення, їй рекомендовано звернутися до суду.

Пунктом 27 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень" передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Отже, зважаючи на викладене вище, ОСОБА_1 змушена була звернутися до суду, оскільки від встановлення факту проживання її матері на території України до 24 серпня 1991 року залежить можливість оформлення набуття нею громадянства України за територіальним походженням.

На підтвердження обставин, якими обгрунтовано заяву, ОСОБА_1 до суду були надані наступні документи: копія Свідоцтва про народження: серія НОМЕР_2 від 11.07.2001 року, виданого Прібитковскою сільською радою Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь; копія Паспорту громадянина Білорусії: серія НОМЕР_3 від 19.05.2014 року; копія Посвідки на постійне проживання: серія НОМЕР_4 від 17.11.2014 року, виданої Ленінським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області (код органу 2301); копія Заяви про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням від 06.09.2019 року, з відміткою про прийняття; копія Листа-відповіді Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області № 2313-1772/2313.1-19 від 10.09.2019 року; копія Довідки № 02/70 від 02.09.2019 року Філії "Клінічний санаторій "Великий Луг" ПрАТ "Приазовкурорт"; копія Трудової книжки: серія НОМЕР_1 від 30.08.1990 року; копія Паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_2 : серія НОМЕР_5 , виданого Ленінським РВ УМВС України у Запорізькій області 24.09.2002 року.

В судовому засіданні заявник та представник заявника адвокат Гречиха С.Ю. підтримали вимоги викладені в заяві, просять суд задовольнити її та встановити факт постійного проживання матері заявника - громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України до 24 серпня 1991 року включно.

Представник Дніпровського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області Тихонська Н.В., проти задоволення поданої ОСОБА_1 заяви не заперечувала, просила суд розглянути та вирішити її по суті з урахуванням наданих письмових поясненнь та наявних доказів.

Опитана у судовому засіданні ОСОБА_2 наполягала на задоволенні заяви ОСОБА_1 й пояснила, що в період з 1987 року до середини 1994 року року дійсно постійно (безперервно) проживала на території України за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом названого часу працювала на різних підприємствах, установах, організаціях, які розташовувалися та здійснювали свою діяльність на території Запорізької області, про що свідчать записи у її трудовій книжці. У липні 1994 року вона виїхала на постійне місце проживання до Республіки Білорусь, де одружилася з громадянином вказаної держави - ОСОБА_8 , та як наслідок змінила прізвище - з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 ". В 1997 році у ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на території Білорусії народилася донька - ОСОБА_1 , яка по досягненню шістнадцятирічного віку була документована паспортом громадянина Білорусії. 01.02.2002 року шлюб між батьками заявника було розірвано, в звязку із чим ОСОБА_2 разом із донькою повернулися в Україну, та оселилися за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровані й прооживають з серпня 2002 року до теперишнього часу. 24.09.2002 року Ленінським РВ УМВС України у Запорізькій області ОСОБА_2 отримала паспорт громадянина України: серія НОМЕР_5 .

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Республіки Білорусь (Гомельська область, Гомельський район, сел. Зябровка), та у сімнадцять років отримала паспорт громадянина Білорусії.

Батьками заявника є: громадянка України ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_8 .

Зазначені обставини встановлені судом на підставі Свідоцтва про народження: серія НОМЕР_2 від 11.07.2001 року, виданого Прібитковскою сільською радою Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь, Паспорту громадянина Білорусії: серія НОМЕР_3 від 19.05.2014 року, а також Паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_2 : серія НОМЕР_5 , виданого Ленінським РВ УМВС України у Запорізькій області 24.09.2002 року.

З 13.08.2002 року ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає на території України, за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать відмітки, наявні у Посвідці на постійне проживання: серія НОМЕР_4 від 17.11.2014 року, виданій Ленінським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області (код органу 2301).

Згідно даних Довідки № 02/70 від 02.09.2019 року, виданої Філією "Клінічний санаторій "Великий Луг" ПрАТ "Приазовкурорт", що є правонаступником "Будинку відпочинку ім. 18-го партз`їзду", на балансі якого з 1987 року перебував житловий будинок АДРЕСА_1 , а також Трудової книжки: серія НОМЕР_1 від 30.08.1990 року, оформленої на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 24.08.1991 року включно, мати заявника постійно проживала в Україні.

Зокрема, зі змісту Довідки № 02/70 від 02.09.2019 року вбачається, що за даними реєстраційного запису домової книги "Будинку відпочинку ім. 18-го партз`їзду", ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 01.06.1987 року до 26.11.1992 року постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей Трудової книжки: серія НОМЕР_1 від 30.08.1990 року - в період з 15.01.1991 року по 15.06.1992 року ОСОБА_2 працювала на посаді "помічника вихователя" у Санаторії "ВЕЛИКИЙ ЛУГ" Приазовського відділення акціонерного товариства "УКРПРОФЗДРАВНИЦЯ".

Враховуючи викладені вище обставини, а також надані під час судового розгляду пояснення заінтересованих осіб, суд вважає доведеним факт постійного проживання громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України до 24 серпня 1991 року включно.

У відповідності до положень статті 8 Закону України "Про громадянство України" - особа, один з батьків якої постійно проживав до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

Відповідно до вимог пункту 27 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", затвердженого Указом Президента України № 215 від 27.03.2001 року (в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27.06.2006 року) - для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Листом Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області № 2313-1772/2313.1-19 від 10.09.2019 року, ОСОБА_1 було відмовлено у розгляді та вирішенні по суті поданої нею 06.09.2019 року Заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням (на підставі частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство") з посиланням на те, що до звернення не додано судового рішення, яким встановлено факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року хочаб одного з її батьків.

З огляду на це, суд погоджується з тим, що факт проживання матері заявника на території України до 24 серпня 1991 року включно, має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить настання правових наслідків, які повязані з виникненням (зміною або припиненням) особистих прав заявника, зокрема - можливість оформлення набуття нею громадянства України за територіальним походженням.

Статтею 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" , іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного суду України вказав про таке: звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним; за наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

В листі від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Верховний суд України вказав наступне: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 26 Конституції України, ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст. 8 Закону України "Про громадянство", Указом Президента України № 215 від 27.03.2001 року (в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27.06.2006 року), ст.ст. 4, 5, 19, 293, 294, 315 - 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання матері заявника - громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 24 серпня 1991 року включно на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України,

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Гнатюк