Справа № 409/2915/18
Провадження № 22-ц/810/744/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02 вересня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Дронської І.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,

на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 липня 2019 року

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати належних сум

встановив:

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати належних сум задоволені частково.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Проте дана апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив про звільнення від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Так п.1 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Вказаний висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16.

З 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, які випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці».

Крім того, на підставі статті 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713), розробленої відповідно до Закону України від 17 вересня 1992 року N 2614-XII «Про державну статистику» та Закону України «Про оплату праці» з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці.

Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції № 114/8713.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 12963,17 грн, за час щорічної відпустки - 2325,75 грн, матеріальної допомоги на оздоровлення - 2697 грн, оплату перших п`яти днів тимчасової непрацездатності - 1281,20 грн, майнової шкоди за неотриману допомогу по тимчасовій непрацездатності -7430,96 грн, вихідну допомогу - 5124 грн, компенсацію втрати частини заробітку - 2495,20 грн, за час щорічної відпустки - 444,22 грн, компенсацію втрати частини матеріальної допомоги на оздоровлення -515,13 грн, компенсацію втрати частини оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності 230,62 грн, компенсацію втрати частини вихідної допомоги 737,86 грн, середнього заробітку за час затримки виплати допомоги з 18.07.2017 року по день фактичного розрахунку, всього 128235,27 грн.

Таким чином, позивач у даній справі звільнений від сплати судового збору за вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, за час щорічної відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення, оплату перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, компенсацію втрати частини заробітку.

При зверненні до суду з усіма іншими позовними вимогами у даній справі підлягав сплаті судовий збір, оскільки відповідно до ст. 117 КЗпП України вказані вимоги не входять до структури фонду заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підп. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не більше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що до суду першої інстанції з вказаним позовом позивач звернувся у 2018 році.

У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» зазначено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 1 січня 2018 року становив 1762 грн.

Тож судовий збір при поданні позовної заяви у даній справі складав 1762 грн.

Відповідно до підп. 6 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір та надати до Луганського апеляційного суду платіжний документ на підтвердження його сплати у сумі 2643 грн (150 % від 1762 грн.), які перерахувати за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів: УК у м.Сєвєрод./Луган.апел суд/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37944909

Код банку отримувача (МФО): 899998

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: 0028

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Луганський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа),

або зазначити підстави та надати документи на підтвердження звільнення від вказаних сплат.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 357 та ст.185 ЦПК України з наданням строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме сплати судового збору за подання апеляційної скарги у порядку та розмірі, що зазначені в цій ухвалі.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліку апеляційної скарги, а саме сплати судового збору, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог даної ухвали протягом вказаного строку, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Дронська