ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року

м.Суми

Справа №583/3173/16-ц

Номер провадження 22-ц/816/75/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н. М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, Комунальне підприємство «Охтирське міжміське бюро технічної інвентаризації», Комунальне підприємство Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт»,

третя особа - Охтирська міська рада Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2018 року в складі судді Плотникової Н.Б., ухвалене у м. Охтирка Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 пред'явила даний позов до відповідачів, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона є співвласником 45/100 частин жилого будинку з господарськими спорудами, жилою площею 48,2 кв.м., за технічним позначенням А, а, а4, з господарськими спорудами та надвірними будівлями у вигляді сараю - літньої кухні Б, літньої кухні Ж, сараю В, огорожі № 1-2, колодязя № 3-К по АДРЕСА_1. До 45/100 частин житлового будинку відходять житлові приміщення у прибудові а1, прибудові а2, тамбурі а4, та відходять житлові приміщення ІІ площею 4,4 кв.м, 2-1 площею 4,3 кв.м, 2-2 площею 9,7 кв.м, 2-3 площею 4,4 кв.м, 2-4 площею 5,8 кв.м, 2-5 площею 20,4 кв.м, 2-6 площею 7,3 кв.м, 2-7 площею 10,2 кв.м, 2-8 площею 4,8 кв.м Інша 55/100 частин будинковолодіння з господарськими спорудами, жилою площею 30,7 кв.м за технічним позначенням А, а, а 4 , з господарськими спорудами та надвірними будівлями у вигляді сараю-літньої кухні Г, літньої кухні Ж, сараю В, огорожі № 1-3, колодязя № 3-К належать відповідачу ОСОБА_2 До 55/100 частин житлового будинку відходять житлові приміщення І площею 5,6 кв.м з ганком, ІІ площею 4,8 кв.м, 1-1 площею 22,7 кв.м, 1-2 площею 10,3 кв.м.

За період з 2002 по 2005 рік відповідач ОСОБА_2 до житлового будинку прибудував житлові приміщення, які не мають проектної або дозвільної документації на забудову об'єктів нерухомості, тобто є об'єктами самочинної забудови. За договірним замовленням ОСОБА_2 від 26 липня 2005 року за № 1071 КП «Охтирське МБТІ» 29 липня 2005 року проведена поточна інвентаризація домоволодіння по АДРЕСА_1 м. Охтирка, на ім'я ОСОБА_2 виготовлено новий технічний паспорт на будинковолодіння із занесенням всіх об'єктів нерухомості на території 55/100 частин будинковолодіння (власник ОСОБА_2.).

02 серпня 2005 року по матеріалам інвентаризаційної справи (а.с.33) здійснена відмітка інженером КП «Охтирське МБТІ» про наявність спірних об'єктів на території 55/100 частин будинковолодіння по АДРЕСА_1 м. Охтирка.

Вихідні дані для проектування (будівельний паспорт забудови земельної ділянки) на проведення будівельних робіт по АДРЕСА_1 у м. Охтирці ОСОБА_2 не видавалися, відповідач ОСОБА_2 не звертався для реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларації про початок виконання будівельних робіт, дозволу на виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації по АДРЕСА_1 у м. Охтирці, та відповідно Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області не вносились дані до Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих та будівельних робіт.

Обстежені добудови та переобладнання, які належать на праві власності відповідачу ОСОБА_2, є самочинними. Але в порушення вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» № 127, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року, відміток про наявність або фіксацію самочинного будівництва в матеріалах інвентаризаційної справи БТІ не здійснювалося, хоча забудовник самочинного будівництва ОСОБА_2 повинен був звернутися до БТІ із замовленням про проведення технічної інвентаризації та фіксування всіх об'єктів самочинного будівництва, прийняти обов'язкову участь у проведенні обстеження, та сприяти у фіксації в абрисі чи ескізі, з обов'язковим підписанням ним цих документів, а КП «Охтирське МБТІ» зобов'язано було провести інвентаризацію всіх об'єктів самочинного будівництва та внести відмітки до інвентаризаційної справи та нового технічного паспорта про наявність самочинного будівництва.

Виготовлення технічного паспорту без відмітки про наявність самочинного будівництва, як і відсутність таких відміток в інвентаризаційній справі, свідчать про статус даних об'єктів як законних об'єктів нерухомості. Позивач вважає, що її права порушені, так як будучи власником 45/100 частин земельної ділянки, реальний поділ, виділ або порядок користування земельної ділянки не проводилися, але більша частина спільної земельної ділянки забудована самочинними об'єктами нерухомості. Відповідач ОСОБА_2 безпідставно зайняв площу земельної ділянки по АДРЕСА_1 м. Охтирка більш ніж 55/100 частин та фіксувати наявні об'єкти самочинного будівництва не бажає.

Посилаючись на зазначені обставини, остаточно уточнивши свої позовні вимоги, позивач просила суд визнати незаконною бездіяльність ОСОБА_2 та КП «Охтирське МБТІ» починаючи з 29 липня 2005 року та починаючи з 08 грудня 2015 року КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» по не фіксуванню, не проставленню та не внесенню у спосіб та в порядку, визначеному і затвердженому Наказом Держбуду України 24 травня 2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» у часі та дії застосування даної Інструкції, на оригіналах інвентаризаційної справи та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду інформації та відомостей про виявлені в установленому порядку 29 липня 2005 року та 02 серпня 2005 року самовільно (самочинно) збудованих прибудов до 55/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 м. Охтирка Сумської області, належних на праві власності ОСОБА_2, як спільної часткової власності будинковолодіння (домоволодіння) за вказаною адресою, у вигляді добудов на території подвір'я до житлового будинку у виді житлових приміщень загальним позначенням а з приміщеннями1-6 площею 4,5 кв.м та 1-2 площею 4,9 кв.м , а3 з тамбуром а5, зі складовими у вигляді тамбуру І (а5) площею 3,0 кв.м, з приміщенням 1-1 площею 8,0 кв.м, 1-6 площею 4,5 кв.м, 1-7 площею 8,3 кв.м, 1-8 площею 6,3 кв.м, 1-9 площею 2,0 кв.м, переобладнання і перепланування кімнати 1-1 площею 22,7 кв.м у два окремих приміщення 1-3 площею 12,7 кв.м та 1-4 площею 10,7 кв.м, перебудови приміщення 1-2 площею 4,9 кв.м, без проектно-архітектурних умов та дозволів на добудову і перебудову, переобладнання, перепланування.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у сумі 2000 грн.

Рішення мотивовано тим, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення свого позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, доказів того, що порушується право власності чи законного володіння або є реальна небезпека порушення права власності чи законного володіння позивача з боку відповідачів, позивач не надала.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Крім того, позивач просила окремою ухвалою суду вжити заходів реагування на виявлені порушення норм чинного законодавства в межах справи, що переглядається.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що адвокат відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 допущений судом першої інстанції до участі у розгляді справи без належних документів, що підтверджують його повноваження; суд першої інстанції не врахував, що Охтирським БТІ не проводились перевірки з метою фіксування самочинного будівництва, здійсненого ОСОБА_2, оскільки між ними наявна змова; забудовник самочинного будівництва ОСОБА_2 вчинив протиправну бездіяльність, яка полягала у відсутності сприяння уповноваженим органам та установам у фіксуванні та легалізації самочинного будівництва; суд дав неправильну правову оцінку доказам, які надала позивач на підтвердження її вимог. Також суд першої інстанції не врахував, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу надану відповідачу ОСОБА_2 не є співмірним з обсягом робіт, фактично виконаних його представником, що є підставою для зменшення розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, зазначив, що рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, тому апеляційна скарга, на його думку, задоволенню не підлягає. Комунальне підприємство Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» також заперечувало проти задоволення позову та апеляційної скарги ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26 лютого 1998 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_2 придбав 55/100 частин житлового будинку із господарчими спорудами, розташовані на земельній ділянці розмірами 910 кв. м, по АДРЕСА_1, в м. Охтирка Сумської області. На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок жилою площею 30,3 кв. м зазначений під літерами А, а, а4, та надвірні споруди: сарай - л. кухня Г, літня кухня Ж, сарай В, огорожа - №1-3, колодязь №3к.

За договором купівлі-продажу від 22 березня 2000 року ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_1 придбала 45/100 частин житлового будинку з господарчими спорудами, розташовані на земельній ділянці Охтирської міської ради, по АДРЕСА_1 в м. Охтирка Сумської області. На вказаній земельній ділянці знаходиться одноповерховий жилий будинок жилою площею 48,2 кв.м, зазначений під літерами А-а-а4 та побутові споруди: сарай - л. кухня Б, літня кухня Ж, сарай В, огорожа №1-2, колодязь №3-К (а.с. 9 т. 1).

Житловий будинок з надвірними спорудами і земельна ділянка, на якій ці будівлі розташовані по АДРЕСА_1 м. Охтирка, перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відповідних частках: ОСОБА_2 - 55/100, ОСОБА_1 - 45/100, без юридичного оформлення виділення цих часток в натурі. Двір біля будинку та господарських споруд перебуває у загальному користуванні (а.с. 16-17 т. 1).

Встановлено, що за період з 2002 по 2005 рік ОСОБА_2 на території подвір'я до житлового будинку (55/100 частин) самочинно добудував житлові приміщення загальним позначенням а з приміщеннями 1-6 площею 4,5 кв.м та 1-2 площею 4,9 кв.м, а3 з тамбуром а5, зі складовими у вигляді тамбуру І (а5) площею 3,0 кв.м, з приміщеннями 1-1 площею 8,0 кв.м, 1-6 площею 4,5 кв.м, 1-7 площею 8,3 кв.м, 1-8 площею 6,3 кв.м, 1-9 площею 2,0 кв.м, переобладнанням і переплануванням кімнати 1-1 площею 22,7 кв.м у два окремих приміщення 1-3 площею 12,7 кв.м та 1-4 площею 10,7 кв.м, перебудовою приміщення 1-2 площею 4,9 кв.м.

За заявою власника ОСОБА_2 від 26 липня 2005 року про проведення інвентаризації в зв'язку з добудовами та поточними змінами в домоволодінні на підставі замовлення № 1071 на договірних засадах за плату Комунальним підприємством «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» 29 липня 2005 року проведена поточна інвентаризація домоволодіння по АДРЕСА_1 у м. Охтирка Сумської області, проведено обмір веранди а 3 (приміщень 1-1 площею 8,0 м 2 , 1-7 площею 8,3 м 2 , 1-8 площею 6,3 м 2 , 1-9 площею 2,0 м 2), тамбуру а 5 (приміщення І площею 3,0 м 2), встановлено перебудову приміщення 1-2 площею 4,9 м 2, та добудову приміщення 1-6 площею 4,5 м 2 , в приміщенні 1-1 загальною площею 22,7 м 2 демонтовано пічний отвір та встановлено перегородку, якою розділено на дві житлові кімнати 1-3 площею 12,7 кв.м та 1-4 площею 10,7 кв.м.

29 липня 2005 року на ім'я ОСОБА_2 Комунальним підприємством «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено новий технічний паспорт на будинковолодіння із занесенням всіх об'єктів нерухомості на території 55/100 частин будинковолодіння по АДРЕСА_1 м. Охтирка.

02 серпня 2005 року по матеріалам інвентаризаційної справи (а.с.33) здійснена відмітка інженером КП «Охтирське МБТІ» про наявність спірних об'єктів на території 55/100 частин будинковолодіння по АДРЕСА_1

Обстежені добудови та переобладнання, які збудовані відповідачем ОСОБА_2, є самочинними. Але відміток про наявність або фіксацію самочинного будівництва в матеріалах інвентаризаційної справи Комунальним підприємством «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» не здійснювалося.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2016 року по цивільній справі №583/3749/15-ц (№2/583/64/16) зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності земельною ділянкою шляхом: зобов'язання ОСОБА_1 за її рахунок знести шиферний паркан та дерев'яну бесідку, які розташовані між житловим будинком та сараєм, позначеним в технічному паспорті під літерою «В»; зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 та членам його родини у заїзді на територію спільного подвір'я по АДРЕСА_1, транспортними засобами через металеві ворота; зобов'язано відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні належною йому на праві спільної часткової власності земельною ділянкою шляхом: розблокування (відкриття) хвіртки між будинком та сараєм «В». У іншій частині позову відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, Комунального підприємства «Охтирське міжміське бюро технічної інвентаризації», Комунального підприємства Охтирської міської Ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт», про усунення перешкод у володінні та користуванні об'єктами нерухомого майна, скасування реєстрації поточних змін у житловому будинку, визнання права власності на нерухоме майно, відмовлено (а.с. 180-186 том 1).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 28 березня 2017 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2016 року в частині задоволення вимог ОСОБА_2 та розподілу судових витрат змінено, а в частині відмови у задоволені вимог зустрічного позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні сараєм літ. «В» та хвірткою-огорожею №2, - скасовано. Викладено абзац 2, 4 резолютивної частини рішення у такій редакції: Зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1, шляхом знесення шиферного паркану, встановленого між будинком та сараєм літ. «В», та дерев'яної бесідки літ. «Є» для надання вільного доступу до користування металевими воротами в огорожі №1 з метою заїзду на територію двору загального користування. Зустрічний позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні сараєм літ. «В» шляхом надання дублікату ключів від навісного замка на дверях цього сараю, та надання вільного доступу до користування хвірткою в огорожі №2(а.с. 188-191 том 1).

Встановлено, що 02 березня 2017 року на виконання ухвали Апеляційного суду Сумської області від 07 лютого 2017 р. по цивільній справі № 583/3749/15-ц (№2/583/64/16) спеціалістом КП Охтирської міської Ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» проведена інвентаризація об'єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1, за наслідками якої виявлено, що прибудова літ. «а», «а3», тамбура, «а5», «а4», «а6», збудовані самочинно.

В зв'язку з чим 05 березня 2018 року КП Охтирської міської Ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» було направлено листа відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради (далі - відділ ДАБК Охтирської міської ради) для проведення перевірки для виявлення об'єктів самочинного будівництва, допущених без відповідних дозволів та проектів власниками майна, що знаходиться за адресою : м. Охтирка, АДРЕСА_1.

З матеріалів перевірки відділу ДАБК Охтирської міської ради встановлено, що за результатами позапланової перевірки законності будівництва прибудов «а», «а3» та тамбуру «а5», «а4», «а6» до житлового будинку по АДРЕСА_1, м. Охтирка 17 квітня 2018 складено акт перевірки № 1 про те, що ОСОБА_2 у 2004 році було здійснено самочинно реконструкцію прибудови «а» та самочинне будівництво прибудови «а3» з тамбур «а5» до житлового будинку по АДРЕСА_1, м. Охтирка без документа, який давав право на виконання будівельних робіт, та без проектної документації чи будівельного паспорта, чим порушено ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» абз. 4 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про основи містобудування». За результатами порушень складено припис № 1/1 від 17 квітня 2018 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагається ввести в експлуатацію самочинно збудовані об'єкти будівництва прибудови «а», «а3» та тамбур «а5» до житлового будинку за адресою : м. Охтирка, АДРЕСА_1, шляхом виконання заходів, передбачених ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» або в іншому, не забороненому законодавством порядку. У разі неможливості або небажання виконати вимоги цього припису необхідно знести вищезазначені об'єкти будівництва.

Крім того, складено протокол № 1/2/1 про адміністративне правопорушення за здійснення самочинно реконструкцію прибудови «а», самочинне будівництво прибудови «а3» та тамбура «а5», та протокол № 1/2/2 про адміністративне правопорушення за експлуатацію об'єктів будівництва прибудови «а», «а3» та тамбур «а5».

Ч. 10 ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» від 20 квітня 2000 року, чинного на момент здійснення ОСОБА_2 самочинного будівництва, було передбачено, що здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» № 127, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. (в редакції, яка діяла на час проведення інвентаризації 29 липня 2005 року) виявлені в установленому порядку самовільно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарські будівлі (прибудови), підлягають технічній інвентаризації з уключенням їх у планові та інші матеріали. У разі самовільного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових та оцінювальних матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка. При виявленні самовільного будівництва бюро технічної інвентаризації зобов'язане повідомити про це місцеві органи державної виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Повідомлення заповнюються особами, які проводять інвентаризацію, підписуються відповідальними посадовими особами бюро технічної інвентаризації.

За змістом ст. 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, або у спосіб не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, суд першої інстанції вірно встановив наявність добудованих приміщень до частини домоволодіння, належного ОСОБА_2 та вчинення ним перебудов у своїй частині будинку. У зв'язку із зазначеними змінами за замовленням ОСОБА_2 29 липня 2005 року була проведена поточна інвентаризація домоволодіння по АДРЕСА_1 у м. Охтирка виготовлено новий технічний паспорт на домоволодіння до якого також внесені добудовані приміщення.

В матеріалах справи відсутні будь-які скарги або звернення позивача до уповноважених органів, які б вказували на її незгоду з діями ОСОБА_2 пов'язаними з перебудовами та добудовами належної йому частини домоволодіння, підтверджували спроби перешкодити діям, які, на думку позивача, порушують її права співвласника.

З огляду на ту обставину, що цивільне законодавство не передбачає такого способу захисту права, як визнання незаконною бездіяльності фізичної особи, а також за недоведеністю факту порушення цивільних прав позивача діями або бездіяльністю ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2

В частині вимог позивача до КП «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» та КП Охтирської міської Ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановив, що жодних доказів, які б вказували та підтверджували порушення прав та інтересів позивача, створення їй перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй майном, або наявності реальної небезпеки права власності чи законного позивача з боку відповідачів, суду не надано, а тому дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції був допущений до участі у справі представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3, повноваження якого не посвідчені належним чином, не впливають на висновки суду по суті справи і відхиляються судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

За змістом ч. 4 ст. 42 ЦПК України в редакції, чинній на час відкриття провадження у справі судом першої інстанції та вступу до участі у справі представника відповідача, повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх повноважень адвокат ОСОБА_3 надав в судове засідання 29 листопада 2016 року договір про надання правової допомоги від 29 листопада 2016 року, укладений між ним та ОСОБА_2 (а.с. 78, 80-82 том 1).

Тобто повноваження адвоката ОСОБА_3, як представника ОСОБА_2 були посвідчені належним чином, відповідно до вимог процесуального закону, чинного на час вчинення процесуальної дії.

В частині вимог апеляційної скарги щодо розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню відповідача, варто зазначити наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

За змістом ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать серед іншого і витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України).

З аналізу зазначених норм вбачається, що питання про розподіл судових витрат, у тому числі і витрат на оплату послуг адвоката, вирішується за наслідками розгляду справи судом першої інстанції. У разі виявлення учасником справи неспівмірності заявлених іншою стороною втрат на правничу допомогу обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, кількості часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), він може звернутися до суду з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, при цьому довести суду неспівмірність заявлених витрат фактичному обсягу правничої допомоги адвоката.

02 жовтня 2017 року представником відповідача адвокатом ОСОБА_3 до суду першої інстанції був поданий акт виконаних робіт відповідно до умов договору про надання правової допомоги та квитанція про оплату ОСОБА_2 послуг адвоката у розмірі 2000 грн (а.с. 22, 23 том 2).

Позивач не зверталась до суду першої інстанції з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідача, проте в апеляційній скарзі зауважила, що розмір витрат відповідача на оплату послуг адвоката не є співмірним з обсягом виконаних ним робіт, зокрема відсутні докази витраченого ним часу на ознайомлення з матеріалами справи, опис виконаних робіт не достатньо деталізований, тому стягнення з позивача понесених ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн є необґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що 29 листопада 2016 року між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений договір про надання правової допомоги (а.с. 78 том 1). На підставі договору адвокат здійснював представництво інтересів відповідача у Охтирському міськрайонному суді Сумської області по справі №583/3173/16-ц. 02 жовтня 2017 року ним складений акт виконаних робіт, які були прийняті замовником. ОСОБА_2 сплатив адвокату за надані послуги гонорар в сумі 2000 грн, претензій до виконаних робіт не має (а.с. 22, 23 том 2).

Судом першої інстанції надана належна оцінка зазначеним доказам, а також співмірності розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу з обсягом виконаних адвокатом робіт, тому доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни постановленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції звернувся із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок позивача, на підтвердження розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надав акт виконаних робіт та квитанцію про оплату ОСОБА_2 послуг адвоката в сумі 2000 грн.

З огляду на ступінь складності справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, пов'язаних з переглядом справи, керуючись вимогами ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача 1500 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що справа є незначної складності, колегія суддів визначає її як малозначну згідно з п. 2 ч. 6 ст. 19, ч. 4 ст. 274 ЦПК України, тому відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1500 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «25» січня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко