ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року

м. Черкаси

справа № 704/1097/19 провадження № 22-ц/821/752/19
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Кобринівська сільська рада Тальнівського району Черкаської області

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Діденка Володимира Євгеновича на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Кобринівська сільська рада Тальнівського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, у складі: головуючого судді Міщенко К.М.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Кобринівька сільська рада Тальнівського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт за яким заповіла їй все своє майно.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,38 га., розташована на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 626628.

30 червня 2016 року вона звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Бондар Т. І. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 . З аналогічною заявою звернулась і відповідач. Було заведено спадкову справу № 44/2016.

18 жовтня 2016 року приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу.

Просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0788, площею 2,38 га, розташовану на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвала суду мотивована тим, що є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Діденко В. Є., вважаючи, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, просив ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2019 року скасувати, а матеріали позовної заяви повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у справі №704/1279/18, на яку посилався суддя, як на підставу відмови у відкритті провадження, сторонами були позивач ОСОБА_1 та відповідач Кобринівська сільська рада Тальнівського району Черкаської області.

Рішення суду між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яким би було вирішено право власності в порядку спадкування на спірну земельну ділянку відсутнє.

Крім того, поза увагою судді залишився той факт, що Черкаський апеляційний суд скасував попереднє рішення з тих підстав, що ОСОБА_2 не була стороною у справі, тобто, позов подано до неналежного відповідача.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18 листопада 2019 відкрито провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Діденка В.Є.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року справу призначено до розгляду на 10 грудня 2019 року на 16 год. 30 хв. з повідомленням учасників справи про її розгляд, але без виклику сторін в судове засідання.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц від 18.05.2018).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Діденка В. Є. підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд Черкаської області, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частина 2 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної частини статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Ухвала суду є різновидом судового рішення (ч. 1 ст. 258 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як па підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала не відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Тальнівського районного суду (справа №704/1279/18) від 07 лютого 2019 року, було задовлено позов ОСОБА_1 до Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування. Постановою Черкаського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року рішення Тальнівського районного суду від 07 лютого 2019 року було скасоване і винесено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Постанова суду набрала законної сили з дня її прийняття, тобто з 25 вересня 2019 року.

З такими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Порядок пред`явлення позову регламентований ст. 184 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті провадження у справі визначені ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена у п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті, а тому наявність у тотожному спорі рішення суду, що набрало законної сили, є перешкодою для повторного звернення до суду з таким самим позовом.

У тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається. Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, необхідність застосування п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України обумовлена, зокрема, неприпустимістю розгляду судами одного і того ж спору двічі. Підставою для прийняття судового рішення про відмову у відкритті провадження у справі може бути лише наявність на час вирішення питання про відкриття провадження у справі рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Для застосування вказаної підстави для відмови у відкритті провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення, а підставою позову - фактичні обставини (юридичні факти), на яких ґрунтується вимога позивача, та з наявністю або відсутністю яких закон пов`язує виникнення чи припинення матеріально-правових відносин між сторонами.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави відмовити у відкритті провадження у справі.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 зверталась в суд з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0788, площею 2,38 га, розташовану на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, при цьому відповідачем була Кобринівська сільська рада Тальнівського району Черкаської області, а ОСОБА_2 третьою особою.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задоволено, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом, після померлої ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0788, площею 2,38 га, розташовану на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року рішення Тальнівського районного суду від 07 лютого 2019 року - скасоване, а в позові відмовлено.

При цьому, постанова Черкаського апеляційного суду мотивована тим, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області при наявності спадкоємця за законом - ОСОБА_2 , а апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості усунути такі недоліки (а.с. 27 - 34).

Тому, 10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було подано дану позовну заяву, в якій відповідачем вже вказана ОСОБА_2 , а третьою особою Кобринівська сільська рада Тальнівського району Черкаської області (а.с. 2).

У відповідності до ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір не є тотожним спору на який посилається суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, адже сторони спорів не є тотожними.

Суд першої інстанції цих обставин не врахував та зробив помилковий висновок про тотожних сторін спору, тобто про те, що позови повністю співпадають, в тому числі і за складом учасників цивільного процесу.

Отже, вчиняючи оскаржувану процесуальну дію, суд не звернув належної уваги на викладене, а тому дійшов передчасного висновку про наявність передбачених п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Таким чином, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням судового рішення про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Діденка Володимира Євгеновича задовольнити частково.

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та на умовах передбачених ЦПК України.

Текст постанови складено 10 грудня 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді В.Г. Бородійчук

О.В. Карпенко