СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/180/19
Провадження № 2/306/265/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого - судді Уліганинця П.І.

за участю секретаря судового засідання Пецко Ж.М.

представника позивача ОСОБА_1 .

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до підписаної відповідачем заяви № б/н від 30.06.2011 року відповідач ОСОБА_2 , отримав кредит у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 27.11.2018 року внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість по кредиту в сумі 41 951 (сорок одна тисяча дев"ятсот п"ятдесят одна) грн. 35 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку, а також понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, пояснив, що позаяк такому за даним договором кредиту, 29.04.2015 року перевипускалася картка зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2019 року.

Відповідач та його представник в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили. При цьому, представник відповідача пояснив, що згідно наданих розрахунків, відповідачем ОСОБА_4 кредит сплачувався, окрім того позивачем пропущено строк позовної давності, а тому в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 30.06.2011 року між ПАТ КБ ,,Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 5 000 (п"ять тисяч) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок і відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, позичальник отримав платіжну кредитну карту «Універсальна»/Gold. Крім того в анкеті зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, те що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надано суду копію анкети-заяви відповідача, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, розрахунок заборгованості (а.с. 10-27).

Встановлено, що відповідачу було видано кредитні картки згідно кредитного договору б/н від 30.06.2011 року за № 273866 та № 995184 зі строком дії первипущеної картки до останнього дня 01.2019 року про, що свідчить довідка АТ "ПриватБанк" за № 30.1.0.0/2-20190116/911 від 25.03.2019 року (а.с. 54).

Відповідно до розрахунків заборгованості за договором № б/н від 30.06.2011 року, станом на 03.06.2011 року така складає 41 951 (сорок одна тисяча дев"ятсот п"ятдесят одна) грн. 35 коп.; з яких: 5 765,03 (п"ять тисяч сімсот шістдесят п"ять грн. 03 коп.) - тіло кредиту; 5 977,78 (п"ять тисяч дев"ятсот сімдесят сім тисяч) грн. 78 коп. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; 27 734 (двадцять сім тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 67 коп. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500 (п"ятсот) грн. - штраф (фіксована частина); 1 973 (одна тисяча дев"ятсот сімдесят три) грн. 87 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 8-9).

Згідно наданої виписки АТ КБ "ПриватБанк" вбачається, що за період з 01.06.2011 року по 25.03.2019 року, відповідач ОСОБА_2 користувався кредитною картою № 273866 про, що свідчить рух коштів проведених операцій по даній картці (а.с. 56-59).

До того ж, як убачається з розрахунку заборгованості по вищевказаному кредитному договору відповідачем неодноразово вносилися кошти на часткове погашення заборгованості по даному кредиту, позаяк останній платіж таким внесено 28.07.2017 року в сумі 300,00 грн. (а.с. 9).

За приписами ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність, це строк, який встановлюється тривалістю у три роки і у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правовим змістом згаданої норми Закону встановлено, позивач не пропустив встановлений цивільним законодавством строк звернення до суду з вимогою про захист свого права.

За правилами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( ст. 1055 ЦК України ).

Згідно із ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Встановлено, що як убачається із вказаної заяви від 30.06.2011 року, підписаної сторонами, така містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Зокрема, вона не містить номеру, строку дії платіжної картки, яка видана банком відповідачу, не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше) і відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

Крім того, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису позичальника.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню за несвоєчасну сплату кредиту та штрафи.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунків кредитної заборгованості за договором б/н від 30.06.2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

До того ж, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

На підставі наведеного висновку Великої Палати Верховного Суду у вищевказаній постанові по справі № 342/180/17 суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (27.11.2018 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (30.01.2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з ч. 4 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як убачається із постанови ВПВС по справі 342/180/17-ц, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

З урахуванням викладеного та висновку ВПВС у згаданому рішенні по справі № 342/180/17 , суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщені на сайті: www/privatbank.ua/, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30.06.2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань (з огляду на відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві). А тому відсутні правові підстави для стягнення на користь банку процентів за користування кредитом та пені за недотримання умов кредитного договору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь АТ КБ „ПриватБанк" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.06.2011 року в розмірі 5 765 (п"ять тисяч сімсот шістдесят п"ять) грн. 03 коп. (тіло кредиту). В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити

Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судові витрати, пов"язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 76, 81, 128, 133, 134, 137, 141, 223, 280, 281, 284, 285, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 551, 610, 625-626, 628-629, 638, 1048-1050, 1054-1056 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк.: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (адреса 01001, м. Київ, вул.Грушевського, 1Д, , р/р НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.06.2011 року в розмірі 5 765 (п"ять тисяч сімсот шістдесят п"ять) грн. 03 коп. та 1 921 (одна тисяча девятсот двадцять одну) грн. 00 коп. суму сплаченого судового збору.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Повне рішення суду складено 10 грудня 2019 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець