Справа № 418/2904/18
РІШЕННЯ
Іменем України
29 січня 2019 року Міловський районний суд Луганської області
у складі:
головуючого судді : Шовкуна В.О.,
за участі секретаря: Бутенко О.А.,
учасники справи (сторони):
позивач ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Міловська селищна рада Міловського району Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, який належить їй на праві власності, розташований за адресою: вул. Молодіжна, буд.№ 8, в с. Травневе Міловського району Луганської області. У зазначеному будинку відповідач зареєстрований, але фактично там не проживаєпонад 10 років. Оскільки відповідач участі в утриманні будинку не приймає, за комунальні послуги не сплачує і фактично там не проживає, а залишається лише зареєстрованим, ставиться питання про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Представник третьої особи проти позову не заперечував, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом повідомлення на офіційному веб-порталі Судової влади України, а тому вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Заяв від Відповідача про відкладення розгляду справи до суду не надходили, а тому суд приходить до висновку, що справу можна розглянути на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердили той факт, що Відповідач по справі не проживає за місцем реєстрації понад 10 років.
Заслухавши Позивачку, свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Право власності Позивача на будинок, де зареєстрований, але не проживає Відповідач, посвідчено договором купівлі-продажу житлового будинку (а.с.9).
Згідно акту, складеного депутатом Міловської селищної ради від 17.10.2018 року, за адресою: вул. Молодіжна, 8 с. Травневе Міловського району Луганської області відповідач не проживає (а.с.20).
Порядок реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання громадян визначений Постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру». Згідно підпункту 4 пункту 18 цієї Постанови, реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, а зняття особи з реєстрації місця проживання, згідно п.п.26 Постанови, здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тобто на законодавчому рівні Позивач має право зареєструвати у своєму житлі будь-яку особу, але позбавлений можливості самостійно зняти її з реєстрації за власною ініціативою.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
Обовязок доказування своїх вимог і заперечень, відповідно до ст. 81 ЦПК України, покладаються на сторони.
Твердження Позивачки про те, що Відповідач не проживає у зазначеному приміщенні понад 10 років, ніким не оспорюється, тому у суду немає підстав вважати цю обставину недоведеною.
Окрім того, відповідно до ст. 383 ЦК України, яка за своїм правовим змістом кореспондується з положеннями ст. 71 ЖК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, а відповідно до ст. 318 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі статей 16, 386, 391 ЦК України, позивач вправі усунути порушення свого права власності, яке не повязане із позбавленням володіння житловим будинком, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Зазначена правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 1316/4731/12.
Визнання Відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням не суперечить законодавству та моральним засадам суспільства, і необхідне Позивачу для захисту права власності на житлове приміщення і усунення перешкод у користуванні ним, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.
Вирішити питання судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, стягнувши судовий збір з Відповідача на користь Позивачки.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 318, 383, 391 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 259,263-265, 273, 354,355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Міловська селищна рада Міловського району Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 8 по вулиці Молодіжна в селі Травневе Міловського району Луганської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. номер НОМЕР_1 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області відповідно до п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О. Шовкун