Справа №489/5728/19
Провадження № 22-ц/812/2121/19
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

представника позивача ОСОБА_1

- адвоката Павловича Євгенія Володимировича

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2019 року про передачу справи до іншого суду, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Румянцевою Н.О., дата складання повного тексту незазначена, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» (далі - ТОВ «Місто для людей Миколаїв») про розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком,-

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 діючи через свого представника Павловича Є.В. звернулась до суду з позовом до ТОВ «Місто для людей Миколаїв» про розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 16 липня 2018 року між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 та ТОВ «Місто для людей Миколаїв» укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Зазначає, що на загальних зборах співвласники дійшли згоди розірвати вказаний Договір та укласти новий з комунальним підприємством «Дирекція єдиного замовника «Океан».

Посилається на те, що відповідач не згоден з розірванням Договору з управління багатоквартирного будинку, а тому просила визнати розірваним Договір про надання послуг з управління багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 укладений 16 липня 2018 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2019 року дану позовну заяву передано на розгляд до Корабельного районного суду м. Миколаєва.

Не погодившись з цією ухвалою представник позивача ОСОБА_1 - Павлович Є.В. подав на неї апеляційну скаргу, в обґрунтування якої посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив про її скасування та направлення справи на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Зокрема зазначав, що предметом позову є розірвання договору між сторонами, який не відноситься до виключної підсудності, та визначається за правилами загальної підсудності за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п.п. 1,5,6,9,10,14,19,37- 40 ч.1ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні з позовом просила визнати розірваним Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком укладений з ТОВ «Місто для людей Миколаїв» 16 липня 2018 року, починаючи з 04 грудня 2018 року.

Передаючи справу за підсудністю до Корабельного районного суду м. Миколаєва, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка за територіальністю відноситься до Корабельного району м. Миколаєва, а тому зважаючи на положення ч.1 ст.30 ЦПК України на вказані правовідносини розповсюджується виключна підсудність.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду з наступних підстав.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 5 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Зі змісту ч. 8 ст. 28 ЦПК України вбачається, що позови, які виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Положеннями ст. 30 ЦПК України визначено перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, та такий перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Разом з тим поняття "позови, що виникають з приводу нерухомого майна" (ч. 1 ст. 30 ЦПК України) є більш широке, ніж поняття "позови, де предметом спору є нерухоме майно". А тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав.

За приписами ст. 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За такого, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Оскільки між сторонами виник спір з приводу розірвання договору, предметом якого є надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_1 , а тому Ленінський районний суд м. Миколаєва в оскаржуваній ухвалі дійшов вірного висновку, що справа підсудна саме Корабельному районному суду м. Миколаєва.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин правил загальної підсудності за місцезнаходженням відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному тлумаченні положень діючого процесуального законодавства.

Інших доводів, на спростування висновків суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить , а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України підстави для скасування ухвали відсутні .

Керуючись ст. ст. 367,368, 374, 375, 381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павловича Євгенія Володимировича залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова

_____________________________________________________________________________

Повний текст постанови складено 17 грудня 2019 року.