КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/9251/16-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/2728/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Мельника Я.С., Сліпченка О.І., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Галицька» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

19 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом, де просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 82 770,42 грн., оплату за проведення експертизи - 1 200 грн. та судові витрати - 839,70 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 березня 2016 року в м. Києві відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок порушення правил дорожнього руху, вчинив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Toyota Land Cruiser 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності позивачу.

З метою визначення розміру матеріальної шкоди позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності Приватного підприємства «Галавтоекспертиза».

За результатами проведеного дослідження 24 березня 2016 року було оформлено звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди, відповідно до якого матеріальний збиток, заподіяний власнику КТЗ «Toyota Land Cruiser 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження, складає 132 770,42 грн.

За проведення оцінки пошкоджень автомобіля позивач сплатив 1 200 грн.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія «Галицька».

Страхова сума ( ліміт відповідальності страховика ) визначена полісом обов'язкового страхування за шкоду завдану майну і становить 50 000 грн.

На виконання вимог договору страхування, Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Галицька» зобов'язана відшкодувати позивачу завдані відповідачем збитки у межах страхової суми 50 000 грн.

Тому, за вирахуванням розміру страхового відшкодування, яке повинен здійснити страховик, залишається до відшкодування сума - 82 770,42 грн., яку зобов'язаний сплатити відповідач.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в сумі 78 941,68 грн., судовий збір - 789,42 грн., витрати на проведення оцінки розміру матеріальної шкоди - 1 200 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу відповідно до актуалізованого звіту №52с/03/17А була завдана матеріальна шкода у розмірі 128 941,68 грн., частина з якої ( 50 000 грн. ) вже виплачена страховою компанією, суд вбачає необхідним стягнути різницю вказаної шкоди з відповідача на користь позивача, а саме: 78 941,68 грн.

Також суд вбачає можливим стягнути з відповідача на користь позивача оплату за проведення оцінки матеріальної шкоди у розмірі 1 200 грн.

Окрім того, зазначено, що згідно наданого позивачем висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №3074/18-54 від 20 лютого 2018 року, що складений експертами КНДІСЕ, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», державний номер НОМЕР_2, станом на день проведення дослідження, становить 186 095,39 грн.

У зв'язку з тим, що позивачем не заявлено про збільшення позовних вимог відповідно до висновку експертного дослідження №3074/18-54 від 20 лютого 2018 року, судом вирішено стягнути матеріальну шкоду, з урахуванням проведеної страхової виплати, відповідно до актуалізованого звіту №52с/03/17А, так як судом не встановлено, що страхової виплати сплаченої позивачу достатньо для відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить Оболонського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року по справі №3/756/2176/16 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ( а.с. 8 т. 1 ).

Як встановлено, відповідач 01 березня 2016 року, керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок порушення п. 2.3 ( б ), 13.1 Правил дорожнього руху, вчинив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Toyota Land Cruiser 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ( там же ).

Власником вищезазначеного автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( а.с. 9-10 т. 1 ).

Відповідно до квитанції №06/03/16 від 24 березня 2016 року позивачем сплачено грошові кошти в розмірі 1 200 грн. суб'єкту оціночної діяльності - приватному підприємству «Галавтоекспертиза» за звіт про визначення матеріальної шкоди ( а.с. 31 т. 1 ).

Згідно звіту приватного підприємства «Галавтоекспертиза» №52С/03/16 від 24 березня 2016 про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ року, загальна вартість завданого матеріального збитку автомобілю позивача становить 132 770,42 грн. ( а.с. 11-12 т. 1 ).

Під час розгляду справи в даному звіті було виявлено технічну різницю між коефіцієнтом Ез який визначено та застосовано в формулі Сврз ( а.с. 196 т. 1 ).

У зв'язку з чим, приватним підприємством «Галавтоекспертиза» було проведено актуалізацію звіту, на підставі якого складено актуалізований звіт №52С/03/17А про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ від 14 березня 2018 року, відповідно до якого загальна вартість завданого матеріального збитку позивачу становить 128 941,68 грн. ( а.с. 197-199 т. 1 ).

Проте, на час складання актуалізації звіту - 14 березня 2018 року, сертифікат №14/15 суб'єкта оціночної діяльності, що виданий приватному підприємству «Галавтоекспертиза» до 14 січня 2018 року втратив свою чинність ( а.с. 28 т. 1 ).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року було призначено комплексну трасологічно-автотоварознавчу експертизу, на розгляд якої поставлено питання:

який розмір збитку на час ДТП та на час проведення експертизи завдано власнику транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_2, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної події, яка мала місце 01 березня 2016 року за участю автомобілів НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1?

які з ушкоджень зафіксовані в протоколі огляду колісного транспортного засобу №52с/03/16, пов'язані з дорожньо-транспортною подією, а які були наявні до ДТП?

чи технічно спроможне, з технічної точки зору, при зіткненні автомобіля НОМЕР_1, 2012 р.в., з автомобілем НОМЕР_2, 2008 р.в., пошкодження заднього лівого ліхтаря, паливного баку, балки з вісі автомобіля НОМЕР_2, 2008 р.в.? ( а.с. 81-83 т. 1 ).

04 січня 2017 року до суду надійшло клопотання експертів №21117/16-52 про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а саме: експерти Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз просили надати пошкоджені ( невідновлені і невидозмінені ) автомобілі НОМЕР_1, та «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_2, з метою проведення натурного моделювання з встановленням контактної взаємодії ( а.с. 104, 105 т. 1 ).

30 січня 2017 року до суду надійшло клопотання експерта №21117/16-52 про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а саме: експерт Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз просив надати фотознімки з характером механічних пошкоджень на автомобілях НОМЕР_1, та «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_2, з місця ДТП та фотознімки з характером пошкоджень на автомобілі НОМЕР_2, зроблені під час проведення звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 52С/03/16 від 24 березня 2016 року у електронному вигляді ( а.с. 108, 109 т. 1 ).

10 травня 2017 року до суду надійшло повідомлення судових експертів про неможливість надання висновку щодо розміру збитку на час ДТП та на час проведення експертизи, в якому зазначено, що 24 січня 2017 року на огляд експерту були надані сторонами автомобілі.

Оскільки КТЗ на огляд були представлені у відновленому стані ( видозмінені ), 28 січня 2017 року було направлено клопотання експертів про необхідність надання на дослідження фотознімків з характером механічних пошкоджень на автомобілях з місця ДТП та фотознімки з характером пошкоджень на автомобілі НОМЕР_2, зроблені під час проведення звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди №52С/03/16 від 24 березня 2016 року у електронному вигляді.

У зв'язку з незадоволенням клопотання експерта, а саме: ненадання на огляд об'єктів дослідження в пошкодженому стані, ненадання кольорових фотознімків пошкоджених КТЗ, а в матеріалах справи недостатньо інформації для дачі обґрунтованого висновку щодо вартості матеріального збитку, експерт повідомляє про неможливість надання висновку ( а.с. 111, 112 т. 1 ).

Стосовно інших питань, що вказані судом в ухвалі про призначення експертизи, експертами Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз 23 травня 2017 року складено висновок за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, відповідно до якого у протоколі огляду КТЗ №52с/03/16 всі зазначені пошкодження, пов'язані з даною ДТП від 01 березня 2016 року.

Під час даного зіткнення автомобілів НОМЕР_1, та «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_2, у останнього могли утворитися пошкодження заднього лівого ліхтаря, паливного баку, балки задньої вісі, з технічної точки зору ( а.с. 115-118 т. 1 ).

Разом з тим, відповідно до висновку експертного дослідження Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №3074/18-54 від 20 лютого 2018 року, зокрема, на підставі звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТС №52С/03/16 від 24 березня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2, станом на день проведення дослідження становить 186 095,39 грн. ( а.с. 200-205 т. 1 ).

Згідно наданої МТСБУ інформації, відповідно до полісу страхування АЕ №4837879, станом на 01 березня 2016 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, керуючи яким, відповідач вчинив правопорушення, що призвело до пошкодження транспортного засобу позивача, була застрахована у Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Галицька» ( а.с. 35 т. 1 ).

За договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АЕ №4837879 страхова сума ( ліміт відповідальності страховика ) визначена полісом обов'язкового страхування за шкоду, завдану майну становить 50 000 грн. ( а.с. 74 т. 1 ).

З платіжного доручення №4802 від 02 серпня 2016 року вбачається, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Галицька» виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. ( а.с. 70 ).

Таким чином, враховуючи викладене та те, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу відповідно висновку експертного дослідження Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №3074/18-54 від 20 лютого 2018 року була завдана матеріальна шкода у розмірі 186 095,39 грн., достовірність якого не викликає у суду другої інстанції сумнівів, частина з якої ( 50 000 грн.) вже виплачена страховою компанією, позивач має право на стягнення завданих йому збитків.

При цьому, з точки зору суду другої інстанції, у відповідності до положень ст. 13 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України до задоволення підлягають заявлені позивачем вимоги, зокрема, шкода у розмірі 82 770 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув, і, як наслідок, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог, з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 16, 22, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-80, 263-265, 374, 376 ЦПК України.

Необхідно зазначити і те, що ухвалюючи рішення по справі, місцевий суд застосував до правовідносин між сторонами положення ст. 1187 ЦК України, яка їх не регламентує.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при його ухваленні, встановлених судом другої інстанції, знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відтак, враховуюче зазначене, з точки зору суду другої інстанції, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову в межах заявлених вимог відповідно до ст. 376 ЦПК України та названих норм права.

При цьому, інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що позивач ухилявся від проведення призначеної судом експертизи, автомобіль було відремонтовано не на спеціальній станції СТО, запчастини ставилися бувші у використанні, суд мав встановити, які конкретно кошти витратив позивач на відновлювальний ремонт, на думку апеляційного суду та у силу викладеного не є правовою підставою для задоволення апеляційних вимог щодо ухвалення судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи відзиву ОСОБА_2 ( а.с. 1-3 т. 2 ) на апеляційну скаргу, зокрема, про те, що позивач не ухилявся від проведення судової експертизи та те, що у нього відсутні кольорові знімки необхідні для її проведення, позивачем наданий інший висновок експертного дослідження, на переконання апеляційного суду та в силу викладеного, спростовують викладені обставини в апеляційній скарзі та свідчать про відсутність правових підстав для її задоволення у відповідній частині.

Також, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір ( а.с. 7 т. 1 ) у розмірі 839,71 ((82 770 + 1 200 ) х 1 : 100 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Галицька» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 82 770 грн., витрати на проведення оцінки - 1 200 грн., судовий збір - 839,71 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Я.С. Мельник

О.І. Сліпченка