РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/15661/19,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3300 гривень, але не менше встановленого законодавством мінімуму на утримання дитини відповідного віку з моменту подачі заяви до суду і до досягнення дитино повноліття; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 768,40 гривень сплаченого судового збору та 2500 гривень на послуги адвоката.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2017 року їх сімейне життя фактично розпалося, і з того часу я з відповідачем однією сім"єю не проживає. Вирішити питання в добровільному порядку про матеріальну підтримку та утримання сина їм не вдається. Їй відомо, що відповідач офіційно ніде не працює, хоча фактично займається підприємницькою діяльністю. З його слів за часів спільного проживання він отримував дохід в сумі не менше 9000 гривень та біля 4000 гривень оплати за здачу своєї квартири в оренду. Тобто загальна сума доходу складала біля 13000 гривень. Оскільки відповідач офіційної роботи не має, вона змушена ставити питання про стягнення аліментів у фіксованому розмірі. Враховуючи доходи відповідача, вважає, що сума аліментів на утримання сина має бути не менше 25% від суми доходу, а це становить трошки більше 3000 гривень.

07 жовтня 2019 рок відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.№51504/19), в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково. Вказує, що із 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Згідно рішення Рівненського міського суду від 16 жовтня 2018 року шлюб між ними розірвано. Із серпня 2018 року позивач проживає зі своєю матір"ю. Всупереч його волі забрала до себе сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , налаштувала дитину проти нього та його батьків, що негативно позначилося на стосунках із дитиною. Від утримання сина він не відмовляється, та намагався влагодити дане питання, проте позивач відмовляється від будь якої його допомоги. Він згідний добровільно сплачувати 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не 3300 грн., як просить позивачка. З 2012 року офіційно непрацевлаштований та проживає за рахунок тимчасових заробітків. Твердження позивачки про те, що його дохід становить 9000 грн. є недійсним. Квартиру у найм не здає, а от позивачка у своє житло вселила квартирантів. Твердження про те, що його щомісячний дохід складає 13000 грн. є надуманим та нічим не підтвердженим.

Також вказує, що він хворіє, із 01 жовтня 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у Рівненській центральній міській лікарні, переніс операцію, на даний час перебуваю під наглядом лікаря-хірурга. 25 вересня 2018 року позичив 10000 грн. у свого брата, ОСОБА_4 , які витратив на лікування. Транспортних засобів на праві власності не має. Однокімнатна квартира йому подарована, і це єдине житло, де зареєстрований він та їх неповнолітній син. Його батьки пенсійного віку, а тому він як син, зобов"язаний їм допомагати. У задоволенні вимоги про стягнення витрат, пов"язаних з наданням правової допомоги, просить відмовити повністю за відсутності підтверджуючих документів.

Ухвалою суду від 28 серпня 2019 року по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 22 жовтня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень.

Судове засідання 10 жовтня 2019 року було відкладено на 04 листопада 2019 року у зв"язку із перебуванням судді у відпустці.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з урахуванням відзиву відповідача на позовну заяву.

Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що з 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у сторін народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №1228.

Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 16 листопада 2018 року, шлюб, зареєстрований Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції 20 липня 2008 року, актовий запис №914, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов"язків по відношенню до дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд має врахувати обставини, які мають істотне значення, в тому числі, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, тощо.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України" на 2019 рік прожитковий мінімум становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З долученої відповідачем копії трудової книжки, серії НОМЕР_2 вбачається, що останній офіційно непрацевлаштований.

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2019 року інформація про доходи відповідача відсутня.

Відповідно до 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Посилання відповідача на той факт, що на його утриманні є непрацездатні батьки, які потребують матеріальної допомоги не знайшли свого підтвердження належними доказами. Так, в матеріалах справи знаходяться лише копії пенсійних посвідчень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак відсутні докази того, що вказані особи потребують фінансового забезпечення від відповідача та отримують його.

Усупереч вимогам ст. 81 ЦПК України доказів того, що відповідач отримує дохід, який є достатнім для сплати аліментів у визначеному розмірі на дитину, позивачем не надано.

Посилання позивача на те, що відповідач матеріально забезпечений, отримує дохід в розмірі 13000 грн. не підтверджено належними та допустимими доказами.

При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, однак непрацевлаштований, будь-яких доходів немає. Разом з тим, вказані обставини не звільняють відповідача від його обов"язку утримувати свою неповнолітню дитину. Доказів про наявність інших утриманців у відповідача немає.

Водночас суд вважає, що розмір аліментів, які позивач просить стягувати з відповідача, є завищеним та необгрунтованим, оскільки розмір витрат на дитину не доведений та не підтверджений жодним належним та допустимим доказом.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 184 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме про доцільність стягнення їх у розмірі 1600 грн. на дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2019 року і до досягнення повноліття дитини. Такий розмір аліментів, суд вважає реально можливим для їх сплати..

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред"явлення позову.

Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров"я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2500 грн., то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляд справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеномустаттею 137 ЦПК України.

Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Такий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року, справа № 826/1216/16, провадження № 11-562ас18, у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справа №301/1894/17.

Так, позивачем до позовної заяви долучено копію ордера №104 від 31 липня 2019 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Рудик В.Р.

На підтвердження сплати позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 2500 грн., надано копію квитанції до прибуткового касового ордера №1/31-07/19 від 31.07.2019, де у графі "Призначення платежу" зазначено - послуги адвоката, проте суд, не може встановити, за які послуги адвоката та на підставі якої Угоди про надання послуг адвоката, позивачем було сплачено суму 2500 грн.

Окрім того, позивачем не долучено детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Рудик В.Р. та здійснених ним витрат для надання правничої допомоги ОСОБА_1 ..

За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

З урахуванням викладеного, позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1600 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2019 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стгянення аліментів в межах місячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В задоволенні вимог про стягнення коштів за надані послуги адвокатом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

ОСОБА_2 проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складене 12 грудня 2019 року.

Суддя -