У Х В А Л А

16 грудня 2019 року суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Кузнецов Д.В., ознайомившись у м.Маріуполі із заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.09.2017 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 15.11.2017 року за апеляційною скаргою банку рішення суду першої інстанції було скасовано. Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 32023,97 грн., а також судовий збір у сумі 2477,09 грн. Під час розгляду вказаної справи заявлялось клопотання про витребування доказів, а саме оригіналів: заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 04.12.2009 року, довідки про умови кредитування з використанням кредитної лінії «Універсальна, 55 днів пільгового кредиту» від 04.12.2009 року, Умов та Правил надання банківських послуг і тарифів банку від 04.12.2009 року, яке було задоволено судом, але банком були надані до суду лише копії цих документів. 20.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою, в якій просив надіслати йому копію кредитного договору (договорів), які були укладені між заявником та ПАТ КБ «Приватбанк»; інформації про строк дії договору (договорів), які стали підставою для винесення судового рішення від 15.11.2017 року; про кількість карток, виданих заявнику; номерів банківських карток та рахунків; рішення за новими процентними ставками; документів, які підтверджують повідомлення заявника про умови за новими процентними ставками; довідки про умови кредитування по карткам та договорам. Листом від 25.06.2019 року заявнику було відмовлено у наданні вказаної інформації.

У теперішній час ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору б/н від 04.12.2009 року, адже вважає, що зазначені вище документи не містять його підпису. За таких підстав, просив витребувати в АТ КБ «Приватбанк» оригінали заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 04.12.2009 року; довідки про умови кредитування з використанням кредитної лінії «Універсальна, 55 днів пільгового кредиту» від 04.12.2009 року та Умов та Правил надання банківських послуг і тарифів банку від 04.12.2009 року з підписами ОСОБА_1 .

Ознайомившись із вказаною заявою, вважаю, що вона підлягає поверненню з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви (ч. 3 ст. 117 ЦПК України).

У своїй заяві про забезпечення доказів ОСОБА_1 зазначає, що його звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Дійсно, як вбачається з ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Разом з цим, ОСОБА_1 звернувся до суду не з позовом про захист прав споживачів, а лише із заявою про забезпечення доказів, подану ним до пред`явлення позову, що не звільняє його від обов`язку сплати судового збору.

Тобто норми цивільно-процесуального законодавства та Закону України «Про судовий збір» не містять положень, які б звільняли заявників по окремим категоріям справ від сплати судового збору при зверненні до суду із заявою про забезпечення доказів. А положення ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» звільняють лише позивачів при зверненні до суду із позовом, що є різними процесуальними діями.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», розмір судового збору за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2019 року 1921 грн.).

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 116, 117 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Д. В. Кузнецов