ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6914/19 Справа № 201/4146/19 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Євчук Ірина Леонідівна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 29 березня 2019 року та визнання права власності на 3/100 частини домоволодіння за кожним в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на 9/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 104, виданого 29 березня 2019 року приватним нотаріусом ДМНО Євчук І.Л. про право власності на 18/100 частин домоволодіння. Заборонено ОСОБА_1 укладати будь-які види угод щодо 9/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину № 104, виданого 29 березня 2019 року приватним нотаріусом ДМНО Євчук І.Л. про право власності на 18/100 частин домоволодіння. В іншій частині у задоволенні клопотання позивачів про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 16 травня 2019 року скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачі просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду про забезпечення позову залишити без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили визнати недійсним видане 29 березня 2019 року відповідачу свідоцтво про право на спадщину № НОМЕР_1 , на підставі якого він набув право власності в порядку спадкування за законом на 18/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на 9/100 частин вказаного домоволодіння, в рівних частинах по 3/100 частини кожному (а.с. 1-5, 12-17.

За змістом позовної заяви позивачі заперечують проти права власності відповідача на 9/100 частин домоволодіння із належних йому 18/100, які він отримав в порядку спадкування за законом після смерті своєї сестри ОСОБА_5 .

У заяві про забезпечення позову позивачі посилаються на те, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення їх позову, а тому просили накласти арешт на 18/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належать на праві власності ОСОБА_1 на підставі оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину № 104, виданого 29 березня 2019 року приватним нотаріусом ДМНО Євчук І.Л., заборонити Осінному М ОСОБА_6 укладати будь-які види угод щодо домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_1 та будь-яким залученим ним третім особам виконання будь-яких будівельних, ремонтних робіт, робіт із благоустрою тощо на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-8).

Приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір щодо спадкового домоволодіння по АДРЕСА_2 якого належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , з урахуванням предмету спору та співмірності вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивачів про забезепчення позову, однак, колегія суддів не погоджується із обраним судом видом забезпечення позову - арешт та приходить до висновку, що доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом - заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження 9/100 частин спірного домоволодіння.

Заборона відчуження спірної частини нерухомого майна, на відміну від арешту, не обмежить прав на користування та володіння житловим будинком.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду від 16 травня 2019 року змінити в частині виду забезпечення позову з арешту на - заборону відчуження вищевказаного нерухомого майна. Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, не позбавляє можливості володіти та користуватися спірним майном.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість заяви позивачів про забезпечення позову спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково та змінити вид забезпечення позову з арешту на заборону відчуження спірного нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року про забезпечення позову змінити в частині виду забезпечення позову накладення арешту на заборону відчуження нерухомого майна, а саме: 9/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 .

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді