Справа № 344/7809/15-ц
Провадження № 22-ц/4808/1005/19
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів : Максюти І.О., Ясеновенко Л.В.

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Рокетської С.В.

впредставника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тисменицького районного суду від 30 травня 2019 року, в складі судді Струтинського Р.Р., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22 червня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №IFU0GA00000230, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 20000 доларів США на термін до 22.06.2021 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Позивач зазначив, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти, натомість останній свої зобов`язання належним чином не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв`язку з чим у позивача є право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв`язку з порушеннями зобов`язання за кредитним договором станом на 27.04.2015 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 36942,40 доларів США.

Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором того ж дня, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №IFU0GA00000230/1 відповідно до якого відповідач зобов`язався відповідати за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж обсязі, що і боржник.

Вимога банку надіслана поручителю про виконання забезпеченого зобов`язання залишена без задоволення.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПрриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 36942,40 доларів США, що за курсом НБУ від 27.04.2015, складає 829356,88 грн та понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 16 березня 2016 року подав до суду зустрічний позов у якому просив визнати поруку, за договором поруки №IFU0GA00000230/1 від 22.06.2006 такою, що припинена. Вимоги мотивовані тим, що з поданого банком розрахунку вбачається прострочення ОСОБА_1 сплати щомісячного платежу 16.04.2010 року, а тому відповідно до п.3.8. Договору поруки строк виконання зобов`язання настав. Порука за умовами договору припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Оскільки позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором позивачем пред`явлена 28.04.2015 року, то ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив строк для пред`явлення вимоги поручителю про виконання зобов`язання за договором поруки, а тому порука припинилася згідно із ч.4 ст.559 ЦК України.

Крім того, протягом 2006-2008 років між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено ряд додаткових угод до кредитного договору про які ніхто його не повідомив. Підписання цих додаткових угод передбачають збільшення кредитної лінії на 5000 та 10 000 доларів США, а тому обсяг його відповідальності збільшився, що, відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 14.06.2018 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим об`єднано в одне провадження з первісним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним догогвором.

Рішенням Тисменицького районного суду від 30 травня 2019 року у задоволені первісного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 36942,40 доларів США, що за курсом НБУ від 27.04.2015 складає 829356,88 грн - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Визнано поруку за договором поруки № IFU0GA00000230/1 від 22.06.2006 укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 такою, що припинена.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 551,20 грн судового збору.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» мотивовано тим, що наданий позивачем розрахунок не підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором та не грунтується на первинних облікових документах, розрахунок містить відомості із застосуванням відсоткової ставки про яку позичальнику не було відомо, а також відомості із відображенням коштів за додатковими угодами, видача яких не підтверджена належними доказами.

Рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 , суд мотивував тим, що укладення додаткових угод №1 та №2 припиняє поруку за договором поруки у зв`язку із збільшенням обсягу відповідальності поручителя.

Укладення Додаткової угоди №1 та Додаткової угоди №2 до Кредитного договору є тією обставиною яка тягне негативні наслідки для ОСОБА_3 , як поручителя, оскільки створює для нього нові ризики, зокрема, обов`язок нести солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором ще за 15 000, 00 доларів США, що є відмінними ризиками від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, вважає рішення незаконним та необґрунтованим в частині відмови у задоволенні первісного позову через недоведеність обставин, що мають значення для справи, а також таким, що винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що банк в підтвердження своїх позовних вимог надав суду кредитний договір, додаткові угоди до нього, виписки, меморіальні ордери та ордери-розпорядження, які у своїй сукупності доводять одержання відповідачем грошових коштів. Банк надав довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором із зазначенням усіх його складових частин.

У даному випадку мало місце прийняття позичальником пропозиції про зміну умов договору, оскільки після підняття процентної ставки, відповідач протягом тривалого часу здійснював погашення кредиту за новою процентною ставкою, та до початку 2010 року взагалі не мав простроченої заборгованості, з чого вбачається, що відповідач щомісячно проводив платежі у визначеному розмірі з урахуванням змін відсоткової ставки.

Проте суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув.

Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги за первісним позовом задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, вважає вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, просив рішення суду залишити без змін.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ПАТ КБ «ПриватБанк» Рокетська С.В. підтримала доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_1 заперечили доводи апеляційної скарги, посилаючись на обгрунтованість висновків суду встановленим обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судове рішення, згідно ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні первісного позову про стягнення з відповідачів заборгованості, суд першої інстанції виходив із того, що наданий позивачем розрахунок не підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором та не грунтується на первинних облікових документах.

Однак такий висновок суду не відповідає вимогам закону та зібраним доказам у справі виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 22.06.2006 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №IFU0GA00000230, за яким банк зобов`язався надати позичальнику (відповідачу) готівкою через касу на строк з 22.06.2006 по 22.06.2021 включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії грошові кошти у розмірі 20 000,00 доларів США. В цьому ж пункті договору вказано, що погашення заборгованості за договором здійснюється щомісяця, в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 284,18 доларів США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Пунктом 6.4. Кредитного договору встановлено, що розмір річної відсоткової ставки дорівнює дванадцяти місячним відсотковим ставкам.

Відповідно до п.3.3. Кредитного договору кошти отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат /збитків банку згідно п.п.2.2.9., 2.3.8. цього договору, далі пені згідно розділу 4 цього договору, далі прострочення комісії по кредиту, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за Кредитом, частина суми, що залишилася (у т.ч. сума, надана позичальником понад суму щомісячного платежу направляється на погашення заборгованості за Кредитом (якщо інше не передбачено п.6.8.), далі - комісії, далі - винагороди, далі - відсотків, далі - кредиту.

Того ж дня, 22.06.2006 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено Договір поруки №IFU0GA00000230/1 предметом якого є надання поруки поручителем ( ОСОБА_3 ) перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором від 22.06.2006 року №IFU0GA00000230 згідно якого кредитор (банк) надав боржнику (позичальнику) кредит в сумі 20 000,00 доларів США.

Згідно із п.2 зазначеного договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Із матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору № IFU0GA00000230 відповідно до якої у зв`язку із заявою ОСОБА_1 про збільшення кредитної лінії, пункт 1.1 Кредитного договору викладено у редакції, відповідно до якої банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 22.06.2006 року по 22.06.2021 року включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 25000 доларів США на індивідуальне будівництво житла та на сплату страхових платежів.

Погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти у сумі 355,23 доларів США що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

06 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору IFU0GA00000230 відповідно до якої за заявою ОСОБА_1 - пункт 1.1 Кредитного договору викладено у редакції, відповідно до якої банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 22.06.2006 року по 22.06.2021 року включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 35000 доларів США на ремонт житла та на сплату страхових платежів.

Погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється щомісяця в період сплати позичальник повиненн надавати банку кошти у сумі 437,67 доларів США що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

По обох додаткових угодах№1 та №2 діють всі інші умови Кредитного договору № IFU0GA00000230 від 22 червня 2006 року, додаткові угоди №1 та №2 є невід`ємними частинами Кредитного договору № IFU0GA00000230 від 22 червня 2006 року.

На підтвердження отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів позивачем представлено ордери-розпорядження від 22 червня 2006 року на суму 20000 доларів США, від 15 вересня 2006 року на суму 5 000 доларів США, від 06 березня 2008 року на суму 10000 доларів США.

18 березня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 надіслано повідомлення про те, що позичальник в порушення норм закону та умов укладеного Кредитного договору від 22.06.2006 року не погашав заборгованість по Кредиту та відсотках за його користування. У зв`язку з порушенням зобов`язань прострочена заборгованість складає 1558,28 доларів США - заборгованість за кредитом, 3338,22 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, 99,37 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 521,18 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. У разі несплати простроченої заборгованості в термін не пізніше 5 календарних днів з дати одержання повідомлення , банк вимагатиме повернення суми кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції.

03 червня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» пред`явив позов про дострокове стягнення в солідарному порядку з боржника та поручителя заборгованості за кредитним договором у сумі 36942,40 доларів США.

Зобов`язання, відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору та додаткових угод №1та №2 до нього, банк свої зобов`язання виконав, надав ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 20 000,00 доларів США - 22 червня 2006 року, 5000 доларів США - 15 вересня 2006 року та 10000 доларів США - 06 березня 2008 року.

Отримання відповідачем ОСОБА_1 вказаних кредитних коштів підтверджено ордерами-розпорядженнями від 22 червня 2006 року, 15 вересня 2006 року, від 06 березня 2008 року.

Факт отримання позичальником вказаних кредитних коштів підтверджено також представленою на вимогу суду випискою по всіх рахунках кредитного договору ОСОБА_1 , у якому містяться відомості про операції, вчинені за рахунком, зокрема отримання та списання сум та утримання банком комісії за день. Отримання відповідачем кредитних коштів всього у сумі 35 000 доларів США відображено у виписці по рахунку (а.с. 203, 204 т. 1).

Заперечення відповідача ОСОБА_1 та його представника про те, що надані позивачем ордери-розпорядження є неналежними доказами того, що він за додатковими угодами отримав кредитні кошти не заслуговують на увагу, оскільки відповідач ОСОБА_1 уклав Додаткові угоди №1 так №2 до кредитного договору від 22.06.2006 року, у яких в зв`язку із збільшенням суми кредиту були змінені щомісячні платежі на погашаення кредиту, такі угоди останнім не оспорювалися та є дійсними, крім того, поступлення вказаних кредитних коштів відображено у виписці по рахунку.

Відповідач ОСОБА_1 у відповідності до умов вказаних договорів здійснював погашення по кредитному договору.

Необгрунтованим є також виснововк суду про те, що розрахунок містить відомості із застосуванням відсоткової ставки про яку позичальнику не було відомо.

Пунктом 2.3.1 Договору передбачено, що банк має право в одностронньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користутвання кредитом, при зміні коньюктури ринку грошових ресурсів в Україні.

Станом на час укладення Кредитного договору чинне законодавство не містило забороони банкам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 не звертався із позовом про визнання вказаного пункту договору недійсним.

Із долученої позивачем копії листа вбачається, що ПАТ КБ ПриватБанк» надіслав на адресу ОСОБА_1 повідомлення про підвищення з 16.10.2008 року відоткової ставки за кредитним договором до 15,12 % (а.с. 107-110 т. 3).

Крім того, відповідач ОСОБА_1 не був позбавлений права провести з ПАТ «КБ «ПриватБанк» звірку платежів здійснених ним на погашення кредиту чи отримати виписку по всіх рахунках кредитного договору.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову про стягнення заборгованостті за кредитним договором підлягає скасування з постановленням у цій частині нового рішення.

Оскільки порука за договором поруки № IFU0GA00000230/1 від 22.06.2006 року укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 рішенням суду припинена, і у цій частині рішення суду сторонами не оскаржено, то підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку з боржника та поручителя відсутні.

Апеляційний суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення, наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем ОСОБА_1 не спростовано, сплата ним кредитних коштів, згідно наданих копій квитанцій відображена у виписці по рахунках кредитного договору, клопотання про призначення судової експертизи для визначення правильності нарахування заборгованості за кредитним договором не заявляв.

У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №IFU0GA00000230, від 22.06.2006 року у сумі 36206,66 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року (відповідно до позовної заяви) становить 812839,51 грн., з яких 32088,33 доларів США що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 720383,01 грн - заборгованість за кредитом, 4006,32 доларів США що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 89941,88 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 112,01 доларів США що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 2514,62 грн - заборгованість по комісії.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача, таким чином з ОСОБА_1 слід стгнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3654 грн витрат по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Тисменицького районного суду від 30 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити в цій частині нове рнішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса вул. Грушевсь5кого, 1Д, м. Київ, 01001 КОД МФО №305299) заборгованість за кредитним договором №IFU0GA00000230, від 22.06.2006 року у сумі 36206,66 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 812839,51 грн., з яких 32088,33 доларів США що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 720383,01 грн - заборгованість за кредитом, 4006,32 доларів США що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 89941,88 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 112,01 доларів США що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 2514,62 грн - заборгованість по комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - 3654 грн витрат по оплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Ясеновенко