Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2019 р. Справа153/1841/18

Провадження2/153/547/18-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просив визначити йому додатковий строк терміном шість місяців після вступу рішення у законну силу, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, що відкрилася після смерті баби по лінії батька ОСОБА_3, яка померла 08 вересня 2011 року у місті Москва Російської Федерації. Свої вимоги мотивував тим, що 04 грудня 2008 року у місті Київ помер його батько ОСОБА_4. 08 вересня 2011 року у місті Москва Російської Федерації померла його баба по лінії батька ОСОБА_3. Він являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та являється спадкоємцем за правом представлення після смерті баби ОСОБА_3. Спадщина баби ОСОБА_3 складається із житлового будинку, що розташований по вулиці Леніна,106 у селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області та належить останній на підставі Свідоцтва про право власності від 10.06.2003 року. До шести місяців після смерті батька ОСОБА_4 та баби ОСОБА_3 він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, а саме - йому не було відомо, що його баба ОСОБА_3 за життя була власником спадкового житлового будинку, а дізнався про це лише на початку грудня 2018 року. В іншому порядку він не має можливості поновити свої права на спадщину після смерті батька та баби, вважає, що ним пропущено строк із поважних причин, тому він вимушений звернутися до суду з цим позовом з метою поновлення своїх прав та інтересів на спадкове майно баби ОСОБА_3 Інших спадкоємців немає. Заповіт бабою не складався.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5, який діє на підставі Ордеру серії ВН №063813 від 10.01.2019 у судове засідання не зявилися. Представник позивача ОСОБА_5 23.01.2019 за вхід.№554 подав до суду письмову заяву, в якій просив суд провести судовий розгляд справи в його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№430 від 18.01.2019 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнає.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: клопотання представника позивача та представника відповідача про розгляд справи за їх відсутності.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Вивчивши надані матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного:

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі свідоцтва про смерть серії 1-БК №124492 виданого 08 грудня 2008 року (а.с.5) судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 04 грудня 2008 року у місті Київ.

Із свідоцтва про народження виданого 26 вересня 1945 року (а.с.6) судом встановлено, що ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4.

Із свідоцтва про смерть серії V-МЮ №779171 виданого 09 вересня 2011 року (а.с.7) судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 08 вересня 2011 року у місті Москва Російської Федерації.

Із свідоцтва про народження серії І-АВ №368107 виданого 29 вересня 1970 року (а.с.8) судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_4, який помер 04 грудня 2008 року у місті Київ, і відповідно онуком по лінії батька ОСОБА_3, яка померла 08 вересня 2011 року у місті Москва Російської Федерації.

Із свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 03 липня 2002 року (а.с.9) судом встановлено, що житловий будинок, що розташований по вулиці Леніна,106 у селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області, в цілому на праві приватної власності належить ОСОБА_3, яка померла 08 вересня 2011 року у місті Москва Російської Федерації.

Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 у порядку спадкування за правом представлення.

Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

А тому, відповідно до ст.1266 ЦК України позивач є спадкоємцем за право представлення після смерті своєї бабусі ОСОБА_3, яка померла 08 вересня 2011 року у місті Москва Російської Федерації, і має право звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»).

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки він втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для нього занадто надмірним тягарем нерозмірним з його діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи.

Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу поважності причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3. Суд вважає встановленим, і ця обставина підтверджена доводами позивача, на які він посилається у позові, та не заперечується відповідачем, що дійсно позивач протягом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_3 не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки йому не було відомо, що його бабуся ОСОБА_3 була власником спадкового житлового будинку, а дізнався про це лише на початку грудня 2018 року, а тому суд визнає цю обставину поважною причиною, з якої позивач пропустив строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України.

Вказані обставини визнані учасниками справи і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, а тому суд визнає причину пропуску позивачем строку, передбаченого ст.1270 ЦК України поважною.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

З урахуванням наведених мотивів, суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.1217, 1222, 1223, 1261, 1266, 1270, 1272 ЦК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 200, 223, 263, 264, 265 ЦПК України і на підставі ст.ст.1217, 1222, 1223, 1261, 1266, 1270, 1272 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк - шість місяців після вступу рішення у законну силу, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, в порядку спадкування за законом (за правом представлення), що відкрилася після смерті баби по лінії батька ОСОБА_3, яка померла 08 вересня 2011 року у місті Москва Російської Федерації.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий Т. В. Гаврилюк