КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді доповідача - Білич І.М.

суддів - Болотова Є.В., Іванченка М.М.

при секретарі - Масловській К.І.

за участю: представника скаржника - Василенко І.В.

представника третьої особи - Тута І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Василенко Ігоря Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, постановлену під головуванням судді Дніпровського районного суду міста Києва Яровенко Н.О.,

у цивільній справі № 755/12382/2019 за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції місті Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно за законом,

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_4 , Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно.

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: ГТУЮ у м. Києві, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно за законом.

В ході розгляду справи судом прийнято до спільного розгляду з первісним позовом також позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Київської міської ради, треті особи: ГТУЮ у м. Києві, Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а також позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_4 , ГТУЮ у м. Києві, Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Не погодившись з ухвалою, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив ухвалу скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а саме відсутності доказів щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній, просив суд її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Інші учасники справи будучи належним чином повідомленими про місце та час розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Шістнадцята державна нотаріальна контора повідомила суд про можливість розгляду справи за відсутності їх представника.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність незявившихся осіб в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з положень ч. 5 ст. 223 та п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, якими визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Зазначаючи про те, що чотири підряд неявки третьої особи з самостійними вимогами в судове засідання ( 26 червня 2019 року, 15 липня 2019 року, 30 липня 2019 року та 20 серпня 2019 року) не дивлячись на те, що відсутні повідомлення про вручення судової повістки у той же час факт належного повідомлення якої про день і час розгляду справи підтверджується її клопотанням про перенесення розгляду справи вказує на необхідність дотримання судом як балансу захисту прав позивача, який не з`явився повторно в судове засідання так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений втрачати свої кошти та час. Неявка ОСОБА_2 в судові засідання на думку суду свідчить про втрату третьою особою, яка звернулася з самостійними вимогами заінтересованості у вирішенні даного спору, в той час як з урахуванням предмету спору та суб`єктивного складу сторін проведення судового розгляду справи у відсутності позивача суперечить нормам ЦПК.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, два останні судові засідання судом призначалися на 30 липня 2019 року та 20серпня 2019 року.

ОСОБА_2 не отримавши повідомлення суду про призначений розгляд справи на 30 липня 2019 року подала до суду першої інстанції 29 липня 2019 року клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою. Вказавши про подальше пред`явлення довідки про хворобу у наступному судовому засіданні ( а.с. 158 том 4).

Відсутні в матеріалах справи також докази отримання ОСОБА_2 повідомлення суду про розгляд справи 20 серпня 2019 року. Натомість вона 16 серпня 2019 року подала до суду клопотання про перенесення розгляду справи на пізніший строк у зв`язку з тим, що продовжує хворіти зазначаючи що довідку про стан здоров`я надасть пізніше( а.с. 169 том 4).

Суд першої інстанції вважав, що зазначені вище клопотання ОСОБА_2 про перенесення розгляду справи і є доказом її належного повідомлення про розгляд справи за наявності судових повідомлень на її ім`я, які повернулися на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

Однак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що повідомлення сторін про час та місце розгляду справи проводиться відповідно до статей 128 -130 ЦПК України.

Зокрема, згідно ст. 128 ЦПК України вбачається, що суд викликає учасників справи в судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Таким чином, про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції зазначені вимоги законодавства до уваги не взяв, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2 та її

представника, щодо яких відсутні докази належного повідомлення про час та місце розгляду справи,чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_2 не була належним чином (завчасно) повідомлена судом про розгляд справи 30 липня 2019 року та 20 серпня 2019 року то відсутня ознака повторної (підряд) неявки належно повідомленого позивача в судове засідання, що є обов`язковою умовою для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду як така що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 368,374, 379, 381 -384, 387 ЦЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Василенко Ігоря Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: