02 грудня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Тимченко А.В., розглянувши, у порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.
В обґрунтування позову зазначила, що 09.09.2006 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2018, шлюб між ними розірвано.
У зв`язку з чим, позивачка просить суд, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді від 10.10.2019 по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання.
Відзиву від відповідача на адресу суду не надходило.
Представник позивача - адвокат Борисенков В.С., в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст.ст. 79, 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, за згодою позивача.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.
У відповідності зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 08.09.2011, актовий запис № 1441, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 09 вересня 2006 року.
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 видане Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 22.09.2016, актовий запис №938, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2018, шлюб між сторонами розірвано.

Дитина ОСОБА_3 , проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні.

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 191 СК України, аліменти стягуються з дня подачі позову до суду.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини.

З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст.182, 183 Сімейного Кодексу України, а саме: враховуючи, що дитина перебуває на утриманні матері, відповідач у добровільному порядку на утримання дитини матеріальну допомогу не надає, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст.180-183, 191 СК України, ст.ст.12, 13, 141, 263, 265, 280-283, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2019, і до досягнення дочкою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Повне судове рішення складено 02.12.2019.

Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя: І.А. Крамаренко