Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 592/3288/17

провадження № 61-46476св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Приватне виробничо-комерційне підприємство «Мак»,

відповідач: ОСОБА_1 , Сумська міська рада,

третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного виробничо-комерційного підприємства «Мак» на постанову Апеляційного суду Сумської області від 18 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Хвостика С. Г., Криворотенка В. І., Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року Приватне виробничо-комерційне підприємство «Мак» (далі - ПВКП «Мак») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Сумської міської ради, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2

(далі - ФОП ОСОБА_2 ), про визнання недійсним рішення та договору.

Позовна заява мотивована тим, що ПВКП «Мак» є власником нежилого приміщення (магазину) площею 26,8 кв. м на АДРЕСА_1 .

На замовлення позивача був розроблений ескізний проект будівництва будинку побуту на місці вказаного магазину і Сумською міською радою прийнято рішення про надання ПВКП «Мак» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки під розміщення будинку побуту площею 0,0187 га.

ПВКП «Мак» був розроблений відповідний проект землеустрою і погоджений висновком Постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою, створеної Сумською міською радою. Проект землеустрою був поданий на затвердження до Сумської міської ради, яка своїм рішенням від 24 квітня 2013 року відмовила у його затвердженні.

Разом з тим, постановами Зарічного районного суду міста Суми

від 04 жовтня 2013 року у справі № 591/4180/13-а та від 06 березня

2014 року у справі № 591/143/14-ц, які набрали законної сили, Сумську міську раду зобов`язано розглянути проект землеустрою щодо відведення ПВКП «Мак» земельної ділянки в оренду та прийняти рішення

у відповідності до вимог частини шостої статті 123 ЗК України.

Проте, рішенням Сумської міської ради від 19 травня 2015 року ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою та 03 вересня 2015 року надано в оренду земельну ділянку, яка частково накладається на ту земельну ділянку, що була запроектована для відведення в оренду ПВКП «Мак» та відносно якої Сумська міська рада відмовила в затвердженні проекту землеустрою.

Вказувало, що зазначене рішення міської ради та укладений на його підставі договір оренди земельної ділянки із ОСОБА_1 не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки на такій земельній ділянці розташоване належне позивачу нерухоме майно.

На підставі викладеного ПВКП «Мак» просило визнати недійсними: рішення Сумської міської ради від 19 серпня 2015 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки площею 0,0587 га на АДРЕСА_1 , під розміщеним нежитловим приміщенням по наданню дизайнерських послуг; договір оренди вказаної земельної ділянки від 03 вересня 2015 року, укладений між Сумською міською радою та ОСОБА_1 , який зареєстрований в Реєстраційній службі Сумського міського управління юстиції Сумської області 16 вересня 2015 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 27 червня

2018 року (в складі судді Труханової Л. М.) позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення Сумської міської ради

від 19 серпня 2015 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки площею 0,0587 га на АДРЕСА_1 під розміщеним нежитловим приміщенням по наданню дизайнерських послуг.

Визнано недійсним та скасовано договір оренди земельної ділянки

від 03 вересня 2015 року площею 0,0587 га, розташованої на АДРЕСА_1 , укладений між Сумською міською радою та ОСОБА_1 , який був зареєстрований у Реєстраційній службі Сумського міського управління юстиції 16 вересня 2015 року.

Стягнуто із Сумської міської ради та ОСОБА_1 на користь ПВКП «Мак» понесених судових витрат у розмірі по 3 302,50 грн з кожного.

Стягнуто із Сумської міської ради та ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі по 800 грн з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зібраними у справі доказами підтверджено порушення прав та інтересів позивача на отримання у користування земельної ділянки на АДРЕСА_1 , оскільки земельна ділянка за вказаною адресою загальною площею

0,0187 га, яка була запроектована для відведення в оренду позивачу, частково накладається на вже сформовану земельну ділянку, користувачем якої на підставі спірного рішення міської ради та договору оренди

є ОСОБА_1 з площею накладення 0,0087 га.

Рішення Сумської міської ради від 19 серпня 2015 року в оскарженій частині та укладений на його підставі договір оренди земельної ділянки

від 03 вересня 2015 року не відповідають вимогам законодавства та порушують права та законні інтереси ПВКП «Мак».

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 18 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ПВКП «Мак» не довело належними та допустимими доказами порушення його прав як особи, зацікавленої в одержанні у користування земельної ділянки із земель комунальної власності за проектом землеустрою на

АДРЕСА_1 , внаслідок прийняття рішення Сумською міською радою

від 19 серпня 2015 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки площею 0,0587 га, розташованої на АДРЕСА_1 , під розміщеним нежитловим приміщенням по наданню дизайнерських послуг та укладення договору оренди вказаної земельної ділянки від 03 вересня 2015 року між Сумською міською радою та ОСОБА_1 .

Позивач не довів належними та допустимими доказами того, що земельна ділянка площею 0,0187 га на АДРЕСА_1 , яка була запроектована для нього під розміщення будинку побуту, на час винесення спірного рішення Сумською міською радою від 19 серпня 2015 року щодо відведення ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки площею 0,0587 га за вказаною адресою та укладення договору оренди землі від 03 вересня

2015 року була належним чином сформована, внаслідок чого могла бути об`єктом цивільних прав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2018 року до Верховного Суду,

ПВКП «Мак», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що земельна ділянка площею 0,0187 га під розміщення будинку побуту внаслідок протиправної бездіяльності Сумської міської ради не була сформована та не була надана в користування ПВКП «Мак» з 07 листопада 2012 року, у зв`язку з чим було порушено права та охоронювані законом інтереси ПВКП «Мак» на отримання цієї земельної ділянки в користування.

Не надавши до 07 листопада 2012 року ПВКП «Мак» земельну ділянку в оренду, органом місцевого самоврядування порушено права та охоронювані інтереси позивача, основоположні принципи верховенства права, юридичної визначеності та належного урядування.

Висновки апеляційного суду ґрунтуються на встановлених у справі

№ 818/2634/14 обставинах, проте під час розгляду вказаної справи суди встановили лише правомірність отримання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою та формування земельної ділянки, але не встановлювали правомірність погодження та затвердження цього проекту землеустрою і надання земельної ділянки у користування.

Разом з тим, висновком судової експертизи з питань землеустрою

від 27 квітня 2018 року встановлено численні порушення земельного законодавства під час передачі в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки, проте апеляційний суд такі висновки залишив поза увагою.

Висновки експертизи щодо порушення порядку передачі в оренду

ОСОБА_1 земельної ділянки також підтверджуються зібраними у справі доказами, яким судом апеляційної інстанції не надано належної правової оцінки. Апеляційний суд лише обмежився висновком, що спірним рішенням міської ради та договором оренди не порушено права та інтереси, проте такий висновок не відповідає фактичним обставинам, оскільки на переданій в оренду земельній ділянці знаходиться належне позивачу нерухоме майно.

Доводи інших учасників справи

У лютому 2019 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що рішення апеляційного суду є законним та справедливим, підстави для його скасування відсутні.

ПВКП «Мак» не вказало, яке саме його право порушено, ким воно порушено, і чому воно підлягає захисту саме у спосіб зазначений у резолютивній частині позову. Позивач не вказав жодної законної підстави для позбавлення ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки.

Рішення Сумської міської ради від 27 січня 2010 року про надання

ПВКП «Мак» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не породжує права користування земельною ділянкою.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано цивільну справу.

30 січня 2019 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2019 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30 травня 2011 року ПВКП «Мак» придбало нежиле приміщення магазину площею

26,8 кв. м на АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу від 30 травня

2011 року вказаний вище магазин розташований на земельній ділянці Сумської міської ради загальною площею 0,01 га, яка була надана продавцю в оренду на підставі договору оренди від 25 жовтня 2006 року.

На замовлення ПВКП «Мак» був розроблений ескізний проект будівництва будинку побуту на місці належного йому магазину. Цей ескізний проект

у квітні 2011 року був погоджений Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради, у тому числі погоджено місце розташування об`єкту будівництва (будинку побуту) на Генеральному плані міста Суми площею забудови 0,0187 га.

ПВКП «Мак» 09 червня 2011 року подало адміністратору дозвільного центру заяву з додатками про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовною площею

0,025 га в оренду під розміщення будинку побуту на місці придбаного магазину на АДРЕСА_1 , відповідно до погодженого ескізного проекту зі схемою генерального плану місця розташування даного об`єкта.

Розглянувши подані документи, Сумською міською радою було прийняте рішення від 25 липня 2012 року про надання ПВКП «Мак» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га.

На підставі цього рішення був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПВКП «Мак» в оренду під розміщення будинку побуту площею 0,0187 га за рахунок земель громадської забудови на

АДРЕСА_1 на території Сумської міської ради.

Постійно діючою комісією з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою, утвореною рішенням Сумської міської ради від 27 січня 2010 року, був наданий висновок від 19 жовтня 2012 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення в оренду ПВКП «Мак» земельної ділянки площею 0,0187 га під розміщення будинку побуту на

АДРЕСА_1 . Цей проект землеустрою 23 жовтня 2012 року був поданий на затвердження до Сумської міської ради.

Оскільки погоджений проект землеустрою тривалий час не розглядався, ПВКП «Мак» звернулось із адміністративним позовом до Зарічного районного суду міста Суми про визнання протиправною бездіяльності Сумської міської ради та зобов`язання винести його на розгляд на найближчому пленарному засіданні чергової сесії і розглянути даний проект.

Під час розгляду справи в суді Сумська міська рада розглянула проект землеустрою та прийняла рішення від 24 квітня 2013 року про відмову в його затвердженні, тому за клопотанням ПВКП «Мак», ухвалою Зарічного районного суду міста Суми від 25 квітня 2013 року у справі № 591/3116/13-а позов був залишений без розгляду.

ПВКП «Мак» не погодилося з указаним рішенням органу місцевого самоврядування, тому звернулося до суду за захистом своїх прав, та постановою Зарічного районного суду міста Суми від 04 жовтня 2013 року

у справі № 591/4180/13-а, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду строком на 5 років ПВКП «Мак» площею 0,0187 га на АДРЕСА_1 за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради під розміщення будинку побуту. Зобов`язано Сумську міську раду винести на розгляд на найближчому пленарному засіданні чергової сесії питання про надання в оренду ПВКП «Мак» земельної ділянки площею 0,0187 га під розміщення будинку побуту на АДРЕСА_1 .

У подальшому рішенням від 18 грудня 2013 року Сумська міська рада відмовила в затвердженні вищевказаного проекту землеустрою

ПВКП «Мак».

Не погоджуючись з цим рішенням, ПВКП «Мак» знову звернулось до суду за захистом своїх прав та постановою Зарічного районного суду міста Суми

від 06 березня 2014 року у справі № 591/143/14-а, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 18 грудня 2013 року про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду строком

на 5 років ПВКП «Мак» площею 0,0187 га на АДРЕСА_1 за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради під розміщення будинку побуту. Зобов`язано Сумську міську раду на найближчому пленарному засіданні чергової сесії розглянути проект землеустрою щодо відведення ПВКП «Мак» в оренду земельної ділянки площею 0,0187 га під розміщення будинку побуту на

АДРЕСА_1 та прийняти рішення у відповідності до вимог частини шостої статті 123 ЗК України.

Суди встановили, що постанова Зарічного районного суду міста Суми

від 06 березня 2014 року у справі № 591/143/14-а залишилась не виконаною. Сумська міська рада не розглянула проект землеустрою щодо відведення ПВКП «Мак» в оренду земельної ділянки площею 0,0187 га під розміщення будинку побуту на АДРЕСА_1 та не прийняла рішення відповідно до вимог частини шостої статті 123 ЗК України.

Суди також встановили, що відповідно до договору купівлі-продажу

від 01 липня 2011 року ОСОБА_1 придбала у ТОВ «Сумська швейна фабрика «Спецодяг» нежитлове приміщення майстерню загальною площею 214,1 кв. м на АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу від 01 липня 2011 року вказана майстерня розташована на земельній ділянці площею 1,242 га.

Рішенням Сумської міської ради від 25 квітня 2012 року ОСОБА_1 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,04 га на АДРЕСА_1 під розміщеним нежитловим приміщенням по наданню дизайнерських послуг та встановлений термін дії цього рішення один рік.

Рішенням Сумської міської ради від 14 травня 2014 року ОСОБА_1 вдруге було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,058 га під тим же самими нежитловим приміщенням по наданню дизайнерських послуг, розміри якого не змінилися.

На підставі вказаного рішення Сумської міської ради, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0587 га в оренду ОСОБА_1 під розміщеним нежитловим приміщенням по наданню дизайнерських послуг на АДРЕСА_1 .

Проект землеустрою був погоджений висновком Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради від 06 червня 2014 року та висновком Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області від 11 червня 2014 року.

Рішенням Сумської міської ради від 19 серпня 2015 року зазначений проект землеустрою було затверджено та на підставі цього рішення між Сумською міською радою і ОСОБА_1 03 вересня 2015 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0587 га, розташованої на АДРЕСА_1 . Договір оренди був зареєстрований у Реєстраційній службі Сумського міського управління юстиції Сумської області 16 вересня

2015 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду

від 28 квітня 2015 року в справі № 818/2634/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2016 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ПВКП «Мак» про: визнання протиправним та скасування рішення Сумської міської ради від 14 травня 2014 року в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,058 га на

АДРЕСА_1 (землі громадської забудови) під розміщення нежитлового приміщення по наданню дизайнерських послуг; визнання протиправними дій Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області по державній реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0587 га на АДРЕСА_1 під розміщення нежитлового приміщення по наданню дизайнерських послуг, яка планується для надання в оренду ОСОБА_1 та скасування цієї реєстрації; визнання протиправним та скасування рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області від 27 червня

2014 року про відмову у внесенні відомостей за заявою ПВКП «Мак» до Державного земельного кадастру щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0187 га під розміщення будинку побуту на АДРЕСА_1 та зобов`язання Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області розглянути заяву приватного виробничо-комерційного підприємства «Мак» відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до листа Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради від 05 вересня 2014 року у квітні 2011 року

ПВКП «Мак» Управлінням містобудування та архітектури Сумської міської ради був погоджений ескізний проект будинку побуту на АДРЕСА_1 . В цьому листі зазначається, що з метою створення конкурентного середовища щодо найкращої пропозиції забудови вищевказаної земельної ділянки, у листопаді 2012 року ОСОБА_1 була погоджена передпроектна пропозиція з приміткою «для подальшого опрацювання». Доопрацьованої документації від вказаної громадянки або будь-якої іншої пропозиції до управління не надходило. Також в цьому листі Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради зазначає, що архітектурно-планувальне рішення, погодженого ескізного проекту будинку побуту

ПВКП «Мак» розроблено відповідно до історичної забудови, яка склалася на даній території та з урахуванням її поверховості, архітектурних елементів і форм.

Ухвалою Ковпаківського районного суду міста Суми від 12 грудня 2017 року у справі була призначена судова експертиза з питань землеустрою, проведення якої доручено експертам Сумської філії Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора М. С. Бокаріуса.

Відповідно до висновку судової експертизи від 27 квітня 2018 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 під розміщеним нежитловим приміщенням по наданню дизайнерських послуг на АДРЕСА_1 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, зокрема вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій» за складом в частині відсутності: довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріалів геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; відомості про обчислення площі земельної ділянки; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки).

Також експерт у висновку зазначив, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 не відповідає вимогам

статті 50 Закону України «Про землеустрій» та вимогам Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 05 листопада 1998 року № 377 в частині невідповідності за змістом даних щодо характеристик земель, за рахунок яких відведено, та невідповідності за змістом даних щодо характеристик відведеної земельної ділянки; вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій» в частині невідповідності за змістом даних «Завдання на виконання робіт» від 12 квітня 2014 року, яке датоване раніше ніж зазначена підстава для виконання робіт: «Рішення Сумської міської ради від 14 травня 2014 року про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок; вимогам статті 1 наказу Держкомзему «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» у частині оформлення, оскільки на кадастровому плані земельної ділянки, в експлікації земельних угідь застосована назва графи «код цільового використання» замість «код цільового призначення»; вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій» в частині оформлення, оскільки креслення перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) не містить геодезичних даних виносу меж земельної ділянки в натуру (на місцевість).

Разом з тим, у цьому ж висновку судової експертизи від 27 квітня 2018 року зазначено, що проведеним дослідженням встановлено, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 під розміщеним нежитловим приміщенням по наданню дизайнерських послуг на АДРЕСА_1 відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постанова апеляційного суду зазначеним вимогам закону відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вказана норма також закріплена у частині першій статті 4 ЦПК України

(в редакції, чинній на час ухвалення судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, а також розгляду справи судом касаційної інстанції).

Предметом позову у цій справі є вимога про визнання недійсними та скасування рішення міської ради в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки та договору оренди вказаної земельної ділянки, який укладений між міською радою та ОСОБА_1 , з тих підстав, що на цій земельній ділянці розташоване нерухоме майно, яке належать позивачу на праві власності.

Тлумачення норм статей 15, 16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК України).

Положеннями статті 123 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Разом з тим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення

від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Отже, прийняте Сумською міською радою рішення про передачу ОСОБА_1 в оренду земельних ділянок є правовим актом індивідуальної дії. Такий правовий акт породжує права й обов`язки тільки для того суб`єкта, якому його адресовано.

Рішення Сумської міської ради від 19 серпня 2015 року є актом, який передбачав конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта -

ОСОБА_1 . Цей акт є актом одноразового застосування і його суттєвою характеристикою є те, що його юридичне значення фактично вичерпується його виконанням - затвердженням відповідного проекту землеустрою та переданням земельної ділянки в оренду.

Зазначене рішення органу місцевого самоврядування є виконаним та відповідні правові наслідки прийняття такого рішення вже настали, тому застосувати до такого акта процедури визнання недійсним не породжує правових наслідків для ПВКП «Мак», оскільки майно останнього знаходиться на суміжній земельній ділянці, яке не перебуває у його власності та користуванні.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім власника нежитлового приміщення - майстерні, загальною площею 214,1 кв. м на АДРЕСА_1 ), у тому числі і позивача, прав чи обов`язків у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування, не породжує для останнього обґрунтованого права на звернення з цим позовом.

З графічних матеріалів проекту землеустрою ОСОБА_1 вбачається, що стіна магазину ПВКП «Мак» примикає до межі земельної ділянки, яка була надана в оренду ОСОБА_1 .

Тобто ПВКП «Мак» є суміжним із ОСОБА_1 землекористувачем, однак виділення позивачеві земельної ділянки у будь-якому розмірі ще не відбулося. Разом з тим, ОСОБА_1 було затверджено технічну документацію компетентним органом місцевого самоврядування.

Так, у матеріалах справи відсутні докази накладення переданої в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки на земельну ділянку, на якій розташоване належне позивачу майно, загальною площею 0,01 га на

АДРЕСА_1 .

Висновок експертизи не має правового значення, оскільки питання накладення орендованої ОСОБА_1 земельної ділянки на майно позивача не вирішувалося експертом.

Крім того, під час розгляду справи № 818/2634/14 суди встановили відсутність належного формування ПВКП «Мак»земельної ділянки площею 0,0187 га на АДРЕСА_1 , зокрема з визначенням її кадастрового номеру, кадастровий номер цієї земельної ділянки площею 0,0187 га (за технічною документацією - під розміщення будинку побуту) не визначався. Відповідно до публічної кадастрової карти України станом на 27 квітня 2015 року до Державного земельного кадастру України внесена земельна ділянка з визначеним кадастровим номером площею

0,01 га, власність - державна.

Поняття землі як об`єкта права власності й інших прав на землю закріплене у статті 79 ЗК України, відповідно до частини першої якої земельна

ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частина перша статті 79-1 ЗК України).

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (частина 9

статті 79-1 ЗК України).

Земельна ділянка площею 0,0187 га під розміщення будинку побуту не

є сформованою, тому доводи позивача про накладення на цю земельну ділянку земельної ділянки ОСОБА_1 є безпідставними та не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Крім того, постанови Зарічного районного суду міста Суми від 04 жовтня 2013 року у справі № 591/4180/13-а та від 06 березня 2014 року у справі

№ 591/143/14-а про зобов`язання Сумської міської ради винести на розгляд на найближчому пленарному засіданні чергової сесії земельні питання, не породжують законних підстав на отримання земельної ділянки в оренду, оскільки вказані судові рішення без відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки в оренду не свідчить про наявність у позивача суб`єктивного права на отримання в оренду земельної ділянки.

Разом з тим, висновок, який зроблений адміністративним судом під час розгляду справи № 818/2634/14, про накладення частково земельної ділянки ОСОБА_1 на земельну ділянку, яку ПВКП «Мак» має намір отримати в оренду, не підтверджує, що ОСОБА_1 порушила права останнього, оскільки наявний у позивача проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0187 га не затверджений у встановленому порядку.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача про визнання недійсними рішення міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки площею 0,0587 га та договору оренди вказаної земельної ділянки не ґрунтуються на законних підставах.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що земельна ділянка площею 0,0187 га під розміщення будинку побуту внаслідок протиправної бездіяльності Сумської міської ради не була сформована та не була надана в користування ПВКП «Мак» з 07 листопада 2012 року, у зв`язку з чим було порушено права та охоронювані законом інтереси ПВКП «Мак» на отримання цієї земельної ділянки в користування, оскільки такі вимоги не були предметом спору в суді першої та апеляційної інстанцій, а відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Необґрунтованими є доводи касаційної скарги, що на переданій ОСОБА_1 в оренду земельній ділянці знаходиться належне ПВКП «Мак» нерухоме майно, оскільки такі доводи ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами позивачем.

Безпідставними є посилання у касаційній скарзі на висновки експертизи, оскільки експертом не вирішувалося питання накладення земельних ділянок, а самі висновки щодо порушень вимог закону під час виділення в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки є суперечливими та спростовуються зібраними у справі доказами.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в апеляційному суді із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова апеляційного суду прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому це судове рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного виробничо-комерційного підприємства «Мак» залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Сумської області від 18 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська