ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року

м. Харків

справа № 640/24158/18

Провадження № 22-ц/818/5119/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Харкова, ухвалене 14 серпня 2019 року о 10 годині 35 хвилин у складі судді Колесник С.А. (повний текст рішення складений 15 серпня 2019 року),

у с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, присуджених рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 у цивільній справі № 645/2614/18 в твердій грошовій формі. Просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття

Позов мотивований тим, що сторони у справі з 26 липня 2005 року по 20 листопада 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач участі у вихованні дитини не приймав, тому рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 з нього було стягнуто аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 14.05.2018 до досягнення дитиною повноліття. Відповідач рішення суду належним чином не виконує, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Визначений судом розмір аліментів не відповідає визначеному законодавством мінімальному розміру аліментів для дитини відповідного віку. Крім цього, позивачу стало відомо, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, а отже, може сплачувати аліменти на дитину у частці від свого доходу.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Змінено розмір аліментів, присуджених заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2018 року по цивільній справі № 645/2614/18, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до вимог закону та встановлених судом обставин у справі, позивач має право вимагати змінити розмір раніше призначених аліментів шляхом зміни способу їх присудження, оскільки відповідач має стабільний дохід, а розмір аліментів, визначений рішенням суду (1000 грн), не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини на теперішній час.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на те, що висновки суду не відповідають установленим обставинам справи, рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності передбачених ст.192 Сімейного кодексу України (надалі СК України) підстав для зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. З наданих позивачем квитанцій не вбачається змін матеріального стану або значного збільшення витрат, пов`язаних із вихованням та забезпеченням дитини. Крім цього, судом не обґрунтовано на якій правовій підставі визначено стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини доходу, що також суперечить вимогам ст. 183 СК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, є меншим ніж мінімально визначений законом розмір аліментів на одну дитину. Крім того, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оскільки враховуючи стан здоров`я дитини та потреби в її розвитку раніше стягнутих судом коштів у розмірі 1000 грн не достатньо для утримання дитини, суд ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 26.07.2005 перебували у шлюбі, зареєстрованому Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 4, який розірваний рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.11.2017 (т.1 а.с. 9).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (т.1 а.с. 10).

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2018 до досягнення дитиною повноліття (т.2 а.с.62 - 66).

Згідно з відомостями з бази даних державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених ОСОБА_2 доходів останній має дохід від зайняття підприємницькою діяльністю ( т.1 а.с. 95).

Стаття 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статтей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України в редакції Закону України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд першої інстанції із урахуванням наведених норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, належним чином оцінивши подані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, присуджених заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2018 року по цивільній справі № 645/2614/18 на утримання дитини, з 1000 грн до 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача з посиланням на зміну матеріального становища батька (отримання стабільного доходу від здійснення підприємницької діяльності), яке дозволяє йому у такому порядку виконувати свій обов`язок по утриманню своєї дитини з метою забезпечення її інтересів та потреб.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої цивільної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 листопада 2019 року у справі № 334/4293/17 ( провадження № 61-25539ск18).

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що були правильно оцінені судом першої інстанції та не свідчать про неправильне застосування судами норм матеріального права або про порушення норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення відсутні. Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2019 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді А.В.Котелевець

Р.М.Піддубний