Справа № 591/875/18
Провадження № 2-п/591/17/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 лютого 2019 року м. Суми

Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Бондар С.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Основними аргументами необхідності перегляду прийнятого рішення є те, що відповідач про розгляд цивільної справи не був поінформований, повісток не отримував, сума, що стягнута за рішенням суду є завеликою.

З оспорюваним рішенням суду відповідач ознайомилася лише 21 грудня 2018 року.

З сумою боргу не погоджується, оскільки брала в борг 34 000,00 грн., а не 184 957,00 грн.

В судовому засіданні заяву підтримала заявник та її представник.

Представник позивача та позивач заперечили проти заяви, подали клопотання про повернення заяви з підстав її невідповідності вимогам ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав:

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19 вересня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 184 957 гривень 60 копійок заборгованості за договором позики від 17 лютого 2017 року, та судовий збір в розмірі 1849 гривень 58 копійок.(а. с. 87-90).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про розгляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки Управління ЦНАП Сумської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

За вказаною адресою направлялися судові повістки про виклик до суду відповідача.

Повідомлення про виклик до суду на 19 квітня 2018 року разом з позовом та додатками до нього позивач отримала особисто (а.с.28).

7 червня 2018 року представник відповідача ОСОБА_5 подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 7 червня 2018 року.

Повідомлення про розгляд справи призначеної на 19 вересня 2018 року направлялося як відповідачу так і її представнику. Згідно розписки повідомлення, адресоване відповідачу отримав її чоловік (а. с. 68).

Згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Неявка в судові засідання відповідача та її представника, яким було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до справи, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду.

В судовому засіданні було встановлено, що не відповідає дійсності посилання заявника на те, що про постановлення заочного рішення їй стало відомо 6 грудня 2018 року з телефонної розмови з державним виконавцем.

Згідно відповіді начальника Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області, в ході проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню державний виконавець боржнику ОСОБА_1 не телефонував, особистих чи телефонних розмов не здійснював (а.с.94).

ОСОБА_1 13 листопада 2018 року особисто отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження №57608042 від 5 листопада 2018 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 184 957,60 грн. заборгованості за договором позики від 17 лютого 2017 року та судовий збір, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення (а. с. 98).

Крім цього, відповідач не навів жодного обгрунтування заперечень проти позову. Посилання на те, що позивачем не наведені розрахунки заборгованості не відповідає дійсності, оскільки позовна заява містить детальний розрахунок заборгованості. В той же час відповідачем не надано контррозрахунку, не подано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення суду, оскільки відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи через члена сімї, не зазначив доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити в зв»язку з необгрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 1 лютого 2019 року

Суддя Г.В.Шелєхова