Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 522/13498/17

провадження № 61-39108св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс»,

представники відповідача: Виборнова Олена Віленівна, Бочева Ліна Анатоліївна ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року у складі судді Бойчука А. Ю. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2018 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Сегеди С. М., Кононенко Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (далі - ТОВ «Інфокс») в особі філії «Інфоксводоканал» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_1 . З 06 березня 2006 року по 01 лютого 2016 року їй нараховувалася сума комунальних платежів за послугами водокористування відповідно до встановленого лічильника.

Послуги сплачувала вчасно, про що можуть свідчити платіжні квитанції перераховані на рахунок філії «Інфоксводоканал».

02 липня 2016 року їй від ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» надійшла претензія-повідомлення, згідно якої відповідач повідомив про наявність у неї боргу за надані послуги з водопостачання й водовідведення.

Звернувшись до абонентського відділу ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 8 на її питання про походження зазначеної заборгованості було повідомлено, що з 01 лютого 2016 року по 29 червня 2016 року нарахування за водокористування проводилося за нормою споживання по кількості зареєстрованих осіб згідно ступеню благоустрою, у зв`язку з тим, що лічильник був знятий з обліку, так як вчасно не пройшов перевірку.

Тобто, з 01 лютого 2016 року їй без попередження та будь-якої інформації було змінено форму обчислення комунальних платежів за користування послугами водопостачання, про що її було проінформовано лише 02 липня 2016 року та за цей період було нараховано заборгованість.

В абонентському відділі філії «Інфоксводоканал» її було проінформовано про порядок дії щодо запобігання переплат та подальшого нарахування комунальних платежів згідно лічильника, а не за нормою споживання по кількості зареєстрованих осіб, а саме їй потрібно було провести заміну старого лічильника на новий та надати до філії «Інфоксводоканал» відповідні документи.

Звернувшись до підрядної організації комунальне підприємство «Сервісний центр», їй було замінено старий лічильник на новий, про що було складено відповідний акт від 30 червня 2016 року.

01 липня 2016 року нею було подано заяву про здійснення заміни лічильника та надано відповідні копії документів.

Однак, станом на час звернення до суду їй нараховується сума комунальних платежів за нормою споживання по кількості зареєстрованих осіб.

З урахуванням зазначеного,ОСОБА_1 просила суд: зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» взяти на абонентський облік її квартирний засіб обліку; зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснити перерахунок заборгованості за користування водопостачанням та водовідведенням з 01 лютого 2016 року по 21 липня 2017 року; стягнути з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на її користь компенсацію моральної (немайнової) шкоди у розмірі 50 тис. грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за користування водопостачанням та водовідведенням з 01 лютого 2016 року по 21 липня 2017 року.У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що вимога ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку заборгованості за користування водопостачанням та водовідведенням з 01 лютого 2016 року до моменту звернення до суду є такою, що відповідає положенням законодавства та принципу справедливості, а тому підлягає задоволенню.

З позовної заяви не встановлено та ОСОБА_1 не ідентифіковано, який саме прилад обліку позивач просить суд зобов`язати відповідача взяти на абонентський облік, а тому ці позовні вимоги суд визнав такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, які ОСОБА_1 у своєму позові обґрунтовувала з посиланням на пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», то суд вважав, що зазначена норма не може бути застосована до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, оскільки між сторонами виникли правовідносини з приводу неналежного виконання послуг з водопостачання та водовідведення.

Крім того, як визначено у статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Проте суд вважав, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, яким саме чином дії ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» спричинили позивачу моральну шкоду, тому зазначені позовні вимоги залишив без задоволення.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Інфокс» залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що обов`язком виконавця послуг є здійснення контролю міжповіркових інтервалів та проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку, а також здійснювати нарахування плати за надані послуги саме на підставі показань квартирних засобів обліку. Позивач, як споживач послуг, не має нести відповідальність у вигляді надмірної сплати за комунальні послуги у зв`язку з наявністю порушень зі сторони виконавця послуг.

При цьому погодився з висновками суду першої інстанції про те, що у період з 01 лютого 2016 року по 21 липня 2017 року ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» безпідставно замінив форму обчислення комунальних платежів за користування послугами водопостачання, без урахування наявного у споживача лічильника.

Доводи відповідача про те, що засоби обліку води дозволяється використовувати лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію вважав необґрунтованими й такими, що не є правовою підставою для заміни форми обчислення комунальних платежів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення про залишення без задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості останньої за указаний період. Отже, у іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому в силу статті 400 ЦПК України у касаційному порядку не переглядаються.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. Посилалося на те, що засоби обліку води дозволяється використовувати лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію, а тому вважало, що не повірені водолічильники вважаються відсутніми, а плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативними нормами.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року було відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано з Приморського районного суду м. Одеси указану цивільну справу. Клопотання ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про зупинення виконання рішення суду задоволено. Зупинено виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою був встановлений лічильник води та з 06 березня 2006 року по 01 лютого 2016 року позивачу нараховувалася сума комунальних платежів за послугами водокористування відповідно до засобів вимірювальної техніки.

02 липня 2016 року ОСОБА_1 від ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» надійшла претензія-повідомлення, згідно якої відповідач повідомив про наявність у позивача боргу за надані послуги з водопостачання й водовідведення, так як розрахунок за водокористування проводилося за нормою споживання по кількості зареєстрованих осіб згідно ступеню благоустрою, у зв`язку з тим що, лічильник був знятий з обліку, так як вчасно не пройшла перевірку.

Підрядною організацію комунальне підприємство «Сервісний центр» позивачу було замінено старий лічильник на новий, про що було складено відповідний акт від 30 червня 2016 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Надання послуг з водопостачання та водовідведення в Україні врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Згідно пункту 10 Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до пункту 15 Правил засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вході у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Так, пунктом 29 Правил встановлено ряд прав та обов`язків споживача послуг, серед яких відсутній обов`язок стосовно надання інформації щодо зміни складу зареєстрованих осіб в квартирі у випадку наявності засобів обліку, а також визначено як право, а не обов`язок, на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.

Разом з тим, підпунктом 4 пункту 32 Правил встановлено обов`язок виконавця послуг контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання, якщо інше не встановлено договором, укладеним відповідно до законів, що регулюють відносини у сферах електроенергетики та газопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Законодавчо встановлено обов`язок виконавця послуг здійснювати контроль міжповіркових інтервалів та проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, а також здійснювати нарахування плати за надані послуги саме на підставі показань квартирних засобів обліку, за їх наявності. Позивач як споживач послуг не може нести відповідальність у вигляді надмірної сплати за комунальні послуги у зв`язку з наявністю порушень зі сторони виконавця послуг.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано вважав такою, що відповідає положенням законодавства та принципу справедливості, вимогу ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку заборгованості за користування водопостачанням та водовідведенням з 01 лютого 2016 року до моменту звернення позивача до суду.

Доводи касаційної скарги про те, що засоби обліку води дозволяється використовувати лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію не спростовують висновків судів в оскаржуваній частині судових рішень і не є правовою підставою для заміни форми обчислення комунальних платежів.

Інші доводи касаційної скарги висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, правильно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Щодо зупинення виконання рішення

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року зупинено виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2018 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович