Справа № 212/6285/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання Борух Ю.К., розглянувши у відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобув порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку зі смертю сина на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» моральної шкоди завданої смертю їхнього сина на виробництві у розмірі 1900000 грн. на кожного окремо.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що їх син ОСОБА_3 , працював на підприємстві відповідача електрослюсарем (слюсарем) черговим з ремонту устаткування з розряду, дільниці №26 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком». Під час виконання посадових обов`язків 11 червня 2018 року із ним стався нещасний випадок, під час якого, в результаті ураження електричним струмом він загинув.За фактом смерті ОСОБА_4 на виробництві був складений Акт №21-71 від 31 липня 2018 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.Пунктом 6 даного Акту причиною настання нещасного випадку визначено невиконання ОСОБА_5 , механіком дільниці №26 який не проконтролював встановлення переносного заземлення контактного дроту на рейковий шлях та допустив виконання робіт з електровозу, чим порушив посадову інструкцію та правила безпеки. А також потерпілого ОСОБА_4 , який не подбав про особисту безпеку.Внаслідоксмерті сина, позивачамОСОБА_9 , ОСОБА_2 завдано моральну шкоду, які втратили єдиного сина, та залишилися без його моральної та матеріальної підтримки.Втрата сина має незворотні негативні зміни, які відбулись у їх особистому житті, у зв`язку з чим звернулись до суду за відшкодуванням моральної шкоди.

05 серпня 2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку зі смертю сина на виробництві об`єднано в одне провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 06 серпня 2019 року, відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача - Литвиненко С .В. про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін; про зобов`язання позивачів надати для огляду в судове засідання свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть, акти форми Н-1, Н-5; а також відмовлено у зупиненні провадження у справі до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001165 від 11.06.2018 року, після передачі кримінального провадження до суду до набрання законної сили судового рішення.

Відповідач скористався правом надання відзиву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування зазначив, що на теперішній час, за фактом нещасного випадку, що стався 11.06.2018 р. ОСОБА_8 Криворізьким ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001165, внесеного до ЄРДР 11.06.2018 року, що підтверджується листом (повідомленням) слідчого СВ Криворізького ВП ГУНР в Дніпропетровській області капітана поліції В.І. Трофимова.Таким чином, на сьогоднішній день не встановлено винної особи у кримінальному правопорушенні,передбаченому ч.2 ст. 272 КК України, оскільки досудове розслідування триває.Отже, зважаючи на відсутність встановленої вини, підстав для стягнення з підприємства моральної шкоди немає. Окрім того, позивачами, може бути пред`явлений цивільний позов в рамках кримінального провадження, в тому числі і про відшкодування моральної шкоди. ПАТ «Кривбасзалізрудком» не відомо чи скористалися позивачі своїм правом і пред`явлення цивільного позову в рамках кримінального провадження до винної особи до ОСОБА_5 . У разі задоволення цивільного позову позивачів до винної особи ОСОБА_5 та стягнення з нього на користь позивачів моральної шкоди, спричиненої загибеллю сина на виробництві, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Кривбасзалізрудком». Крім того, згідно п. 10 Акту № 6-21 від 27.03.2018 року про нещасний випадок, пов`язаний виробництвом, особою, яка також допустила порушення вимог законодавства про охорону праці є сам працівник ОСОБА_4 , який також, допустив порушення вимог законодавства з охорони праці та грубо нехтуючи вимогами нормативних актів з охорони праці не подбав про особисту безпеку і здоров`я, що призвелодо настання з ним нещасного випадку. Також позивачі не підтвердили розмір заподіяної їм моральної шкоди, що суперечить положенням ст. 23 ПК України та не відповідає ні вимогам розумності, ні вимогам справедливості.

Суд, відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 . (а.с.21).

Згідно Актупроведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався з ОСОБА_4 на ПАТ «Кривбасзалізрудком», затвердженого 31 липня 2018 року, встановлено, що причинами настанням нещасного випадку визначено невиконання ОСОБА_5 , механіком дільниці №26 який не проконтролював встановлення переносного заземлення контактного дроту на рейковий шлях та допустив виконання робіт з електровозу, чим порушив посадову інструкцію та правила безпеки. А також потерпілого ОСОБА_4 , який не подбав про особисту безпеку.

Комісія зі спеціального розслідування обстеживши місце нещасного випадку, ознайомившись з технічно документацією, пояснювальними записками свідків та осіб причетних нещасного випадку, опитавши їх із складанням відповідних протоколів, ознайомившись з висновком завідуючого Криворізького міжрайонного відділу КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» від 23.07.2018 вих.№575 вх. № 839 від 26.07.2018 встановлено, що смерть ОСОБА_4 , 1985 року народження наступила від ураження технічним електрострумом, на підставі п.15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань, аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, дійшла висновку, що нещасний випадок з електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування дільниці №26 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_4 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом та складається акт за формою Н-1. Особами дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку зазначені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .(а.с.8-14).

Відповідно до Акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком» форми Н-1 за № 21-71 затвердженого 31 липня 2018 року встановлені обставини нещасного випадку, а саме, що 11 червня 2018 року отримавши письмовий наряд на ремонт електровоза депо горизонту «-1390» м та ремонт електровоза типу 14КА №19 в дренажному квершлагу 64 осі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спустилися по стволу шахти «Правда» на горизонт «-1390»м. Виконавши роботи згідно виданим нарядом по огляду та ревізії електровоза 14КА, взявши інструменти пройшли на дренажний квершлаг, для ремонту електровозу 14КА№19. Секційним вимикачем контактного дроту, вимкнули напругу та вивісили інформаційну табличку на секційний вимикач «Не вмикати працюють люди». Струмоприймач на електровозі 14КА№19 був притиснутий до корпусу кабіни та зафіксований гумовою стрічкою за металевий гачок в кабіні машиніста. Потім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зняли кришки першого привода. Не виявивши поломок, зняли кришки другого приводу, оглянули витки блока опору, кабелі, електродвигун, щиткоутримувач електродвигуна.Не виявивши причину неполадки, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_4 , щоб він припинив огляд та сів відпочити, сам спрямував в бік підняттевого 64. Близько 12.20 год. зі сторони електровоза ОСОБА_5 почув крик. Підбіг до електровоза та побачив, що ОСОБА_4 знаходиться в кабіні електровоза, струмоприймач піднятий, притиснутий до контактного дроту, запобіжний кожух знятий. ОСОБА_4 у непритомному стані, переривчасто дихав. ОСОБА_5 , опустив струмоприймач до низу та погукав допомогу.

Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці зазначено: ОСОБА_5 , механік дільниці 261 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не проконтролював встановлення переносного заземлення контактного дроту на рейковий шлях та при цьому допустив виконання робіт з огляду електровозу, чим порушив вимоги пунктів 2.16, п.2.18 та 2.26 «Посадової інструкції механіка дільниці внутрішньго шахтного транспорту», затвердженої наказом голови правління ПАТ «Кривбасзалізрудком» №1108 від 10 травня 2016 року, пункт 26, глави 2 розділу VI «Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом».

ОСОБА_4 , електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування дільниці № 26 "Родіна" ПАТ "Кривбасзалізрудком", який під час виконання ремонтних робіт не подбав про особисту безпекуздоров`я та не виконував роботу на зазначеному робочому місці з отриманням вимог безпеки у відповідностііз завданням та одержаним нарядом, чим порушив п.п. 3.3, 3.7. "Інструкції з охорони праці№ 200 для електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування " затвердженої наказом голови правління ПАТ "Кривбасзалізрудком" № 1305 від 05.04.2017 р. та п.п. 18.1, 18.12 СТП -00191307-Р-2011 "Настанови по системі управління охороною праці ПАТ "Кривбасзалізрудком" (у новій редакції) (а.с.15-19).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці гарантовано ч.4 ст. 43 Конституції України.

Відповідно до ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Отже, з аналізу вищевказаних норм слідує, що право на відшкодування моральної шкоди позивачу як члену сім`ї потерпілого виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Судом встановлено та підтверджена матеріалами справи, що смерть ОСОБА_4 настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався з ним під час виконання ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача. Нещасний випадок визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом, про що складено відповідний акт, в якому визначено причини нещасного випадку, зокрема: невиконання посадових обов`язків та інструкцій з охорони праці як самим потерпілим ОСОБА_4 так і механіком дільниці шахти.

Таким чином, роботодавець не створив безпечні умови праці на підприємстві, де працював померлий, тим самим порушивши ст. 152 КЗпП України, ст. 17 Закону України «Про охорону праці», які встановлюють цей обов`язок, а також виходячи з доведеності факту отримання моральної шкоди позивачем внаслідок смерті близької людини - сина, який не спростовано відповідачем, суд вважає, що відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» є особою, яка несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачам які є батьками загиблого, у зв`язку чим наявні правові підстави для задоволення позову.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо неможливості ухвалення рішення у справі, оскільки позивачами міг бути заявлений позов у кримінальному провадженні, що порушене за фактом смерті їх сина, а саме до винної особи - механіка дільниці ОСОБА_5 , що виключає можливість стягнення моральної шкоди з підприємства, оскільки відповідно до ст.1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання трудових обов`язків. При цьому, вина саме механіка дільниці ОСОБА_5 не доведена жодними належними та допустимими доказами.

Суд також відхиляє твердження відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки сам потерпілий ОСОБА_4 допустив порушення вимог з охорони праці, оскільки вказані обставини не звільнять роботодавця від обов`язку з відшкодування шкоди, завданою смертю їх працівника.

Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, внаслідок смерті сина позивачам спричинена моральна шкода, кожному окремо, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вони зазнають у зв`язку зі смертю близької людини, залишившись без його турботи, піклування та підтримки, а отже не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивачами не доведено наявність моральних страждань.

Смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням матері та батька, що назавжди втратили рідного сина, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, виходячи із принципів розумності і справедливості, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивачів, характер психологічної травми, яку вони отримали у зв`язку зі смертю рідного сина, наслідки, що наступили, а також конкретні обставини справи, зокрема наявність вини самого ОСОБА_1 у настанні нещасного випадку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а належною компенсацією спричиненоїпозивачам моральної шкоди буде сума в розмірі 125 000 грн. кожному окремо без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору, від сплати якого були звільнені позивачі під час звернення до суду у сумі 2500 грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167,1168 ЦК України, ст.ст. 4,12, 23, 76-83,141,258, 259,263,264,265, 268, 271,273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку зі смертю сина на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди,завданої смертю сина на виробництві, без утримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 125 000 гривень (сто двадцять п`ять тисяч гривень).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві, без утримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 125 000 гривень (сто двадцять п`ять тисяч гривень).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 2500 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат", адреса: 50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1А, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 06.09.2019 року.

Суддя М.Д. Власенко