ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2184/19 Справа № 201/9764/18 Категорія: 27 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" про визнання змін процентів в односторонньому порядку за строковим вкладом по договору протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" про визнання змін процентів в односторонньому порядку за строковим вкладом по договору протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 09.12.2016 року між ним та відповідачем був укладений договір № 66901703 на вклад "Мій пенсійний депозит" на строк 18 місяців до 11.06.2018 року, з виплатою відсотків по депозиту в розмірі 18 % річних. Позивач зазначав, що при підписанні договору він звернув увагу на те, що договір містить пункти умови, які в силу закону є нікчемними, а саме, п.2.6 та п.2.8, які визначають право банку в односторонньому порядку змінювати відсоткову ставку за договором. Змінити умови зазначених пунктів банк відмовився, пославшись на затверджену форму договору, також, умовами п.2.6 договору передбачена автоматична пролонгація договору без укладення нового договору. Як зазначав позивач, до 11.06.2018 року за укладеним договором № 66901703 діяла відсоткова ставка 18 % річних, проте після продовження строку договору на новий строк (автоматичної пролонгації) банк зменшив в односторонньому порядку відсоткову ставку за договором до 12,5 % річних, про що позивач не був повідомлений, оскільки публічне оголошення про зменшення відсоткових ставок за договорами депозиту з 11.06.2018 року банк не розміщував. Таким чином, банк в односторонньому порядку змінив (зменшив) розмір відсоткової ставки за строковим вкладом, не укладаючи нового договору. З приводу відповідних дій банка позивач 02.08.2018 року звертався до відповідача зі скаргою, на яку було отримано відповідь, де відповідач послався на банківську таємницю з рекомендацією звернутися до відділення банку. У відділенні банку, керівник також не мав варіанту для вирішення відповідного питання позивача та рекомендував звернутися до суду. Позивач зазначав, що неправомірні дії відповідача при розгляді його скарги, зневажливе ставлення до законних вимог вкладника, порушення прав позивача на розгляд скарги та усунення недоліків, відмова усунути виявлені порушення і провести своєчасну виплату відсотків, мало на позивача негативний психологічний вплив, порушило його звичний душевний стан, тобто, спричинило моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 грн.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд: визнати протиправною зміну відповідачем в односторонньому порядку розміру відсоткової ставки на строковий вклад по договору № 66901703 від 09.12.2016 року; зобов'язати відповідача встановити на строковий вклад № 66901703 від 09.12.2016 року з 11.06.2018 року відсоткову ставку в розмірі 18 %; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення не містить правового обгрунтування його позовних вимог, що свідчить про формальний характер судового розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що 09.12.2016 року між ОСОБА_1 та АТ "Ощадбанк" в особі завідувача ТВБВ № 10003/0607 філії - Дніпропетровське обласне управління Найденко Т.Ю. укладено договір № 66901703 на вклад "Мій пенсійний депозит" на строк 18 місяців до 11.06.2018 року з щомісячною виплатою відсотків в розмірі 18 % річних. Договір складено в письмовій формі, засвідчений особистими підписами уповноваженого представника банка та вкладника.

Згідно даного договору було відкрито депозитний рахунок № 1703, сума вкладу за договором становила 200,00 грн.

Згодом, 18.10.2017 року позивачем здійснено поповнення грошових коштів на депозитний рахунок та сума депозиту становила 62 000,00 грн. Здійснення позивачем операцій щодо передачі грошових коштів відповідачу за договором № 66901703 підтверджується наданою відповідачем випискою по депозитному рахунку.

Відповідно до п.п.1.2,1.4 договору, процентна ставка за депозитом встановлюється в розмірі 18 % річних. Сплата відсотків за користування депозитом здійснюється щомісячно. У разі зміни строку депозиту за згодою сторін на умовах цього договору, нараховані відповідно до п.1.3 відсотки виплачуються вкладнику разом з поверненням депозиту.

Пунктами 2.1, 2.2. передбачено, що проценти за депозитом нараховуються банком від дня наступного за днем зарахування (внесення) депозиту на рахунок до дня , який передує поверненню депозиту або списанню грошових коштів з рахунку з інших підстав. Нарахування банком процентів за договором здійснюється з урахуванням календарного числа днів (неробочих святкових та вихідних включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366).

Умовами пункту 2.6 передбачено, що якщо вкладних в день повернення депозиту не з'явиться до установи банку для отримання депозиту, то строк дії договору на строк депозиту автоматично продовжується щоразу на строк, вказаний у п.1.1. договору, на умовах та за процентною ставкою, що діятимуть у банку по даному виду вкладу на момент продовження.

Пунктом 2.6 договору № 66901703 від 09.12.2016 року передбачено, що строк дії договору та строк депозиту, у разі, якщо вкладник не виявив бажання отримати вклад з настанням строку для його повернення, може неодноразово продовжується без звернення клієнта, та при продовженні дії договору розрахунок відсотків на кожен новий строк проводиться за відсотковою ставкою, яка діє у банку для даного виду вкладу на момент продовження.

Пункти 4.12, 4.14 визначають, що вкладник підтверджує, що до моменту підписання цього договору банк надав йому інформацію зазначену в ч.2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Надана вкладнику інформація є повною та зрозумілою, вона забезпечує правильне розуміння фінансових послуг, які отримує вкладник відповідно до цього договору, без нав'язування йому банком її придбання. Договір сторонами прочитаний, відповідає їх намірам та досягнутим домовленостям, що засвідчується підписами сторін.

Згідно наданої відповідачем виписки по депозитному рахунку № 1703 встановлено, що банком зобов'язання щодо виплати вкладнику щомісячно відсотків за договором виконувалося належним чином.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що уклавши відповідний договір, позивач був ознайомлений з умовами, на яких ним будуть розміщені грошові кошти в банківський установі, погодився з порядком нарахування та виплати відсотків, зокрема, у випадку автоматичної пролонгації договору на новий строк і своє волевиявлення на укладення договору на визначених в ньому умовах засвідчив особистим підписом. Таким чином, зобов'язання банку щодо нарахування відсотків за ставкою 18 % річних, встановленою п.1.2 договору припинилося 11.06.2018 року та з моменту автоматичного продовження строку дії договору на строк вказаний в п.1.1. виникло зобов'язання щодо нарахування відсотків за ставкою, що діяла по даному виду вкладу на момент продовження строку дії договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення ч.ч.1,3 ст. 1060 ЦК України визначають, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Згідно ч.ч.1,2,5 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Частина 1 ст. 627, 628, 631 ЦК України визначає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду є невмотивованим, колегією суддів не приймаються до уваги як безпідставні, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).

Оскаржуване судове рішення містить висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Ухвалюючи рішення у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-80, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко