Ухвала

Іменем України

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 442/2263/18

провадження № 61-48691ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя залишено без розгляду на підставі положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено. Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У грудні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Львівського апеляційного суду від

08 листопада 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено. Поновлено строк на касаційне оскарження судових рішень. Касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків до 11 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали для сплати судового збору або надання належних доказів на підтвердження звільнення від його сплати.

У січні 2019 року на виконання вимог указаної ухвали суду касаційної інстанції представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надіслала заяву про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі

352, 40 грн.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу районного суду, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції безпідставно були взяті до уваги доводи позивача щодо його перебування за межами України під час розгляду вказаної цивільної справи. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що позивач не був повідомлений про судові засідання, які відбулися 26 червня 2018 року та

26 липня 2018 року, оскільки конверти з рекомендованим повідомленням, які направлялися на зазначену позивачем адресу повернулися за закінченням терміну зберігання, так як, позивач у своїй позовній заяві та інших процесуальних документах зазначив саме цю адресу, на яку направлялися йому повістки.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, конверти з рекомендованим повідомленням, якими направлялись повістки-повідомлення про виклик до суду на засідання, призначені на 26 червня 2018 року та на 26 липня 2018 року були повернуті без вручення адресату з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення перешкоджає розгляду справи.

Оскільки позивач ОСОБА_6 не був належним чином повідомлений про судові засідання, призначені на вказані дати, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга не містить обгрунтованих посилань на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявника із пред'явленими до неї позовними вимогами та власного тлумачення норм цивільно-процесуального законодавства.

Ураховуючи наведене, постанова Київського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року ухвалена з дотриманням норм процесуального права. Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик В. О. Кузнєцов А. С. Олійник