Провадження № 2-з/263/25/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика О.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 06 грудня 2019 року надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову.

На обґрунтування указаної заяви заявники посилаються на те, що у 1998 року ними приватизована квартира за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим 18 березня 1998 року видане свідоцтво про право власності. На той час у вказаній квартирі проживали ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_4 та доньками. З 2004 року донька ОСОБА_5 у спірній квартирі не проживає та не зареєстрована. Вона має у власності трикімнатну квартиру по АДРЕСА_2 , яку отримала у дар від матері ОСОБА_2 . При укладенні указаного договору була домовленість про те, що відповідач відмовиться від своєї частки у нашій квартирі, але вона не зробила цього та на теперішній час вимагає сплатити за її частку велику ціну, яка значно перевищує її ринкову вартість. ОСОБА_6 шантажує заявників тим, що передасть свою частину квартири стороннім людям. Найближчим часом заявники планують звернутися з позовною заявою до ОСОБА_6 про припинення права власності у спірному майні, оскільки її частка є незначною та не може бути виділеною в натурі, а остання має іншу квартиру, в якій може проживати. Крім того, ОСОБА_6 повідомила заявникам, що має наміри на відчуження своєї частини квартири.

У зв`язку з чим, посилаючись на положення ст. ст. 149, 150 ЦПК України, заявники просять суд накласти арешт із забороною відчуження нерухомого майна, а саме: ј частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження обставин, викладених у вказаній заяві до такої додана копія свідоцтва про право власності на житло від 18 березня 1998 року, з якого вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання щодо указаної заяви, суддя враховує наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до заяви про забезпечення позову визначені статтею 151 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заявниками у заяві про забезпечення позову зазначено ціну позову у сумі 90 000 грн., але доказів на підтвердження дійсності такої ціни суду жодного доказу не надано.

Також у заяві не зазначено пропозиції заявників щодо зустрічного забезпечення.

Частиною 2 статті 151 ЦПК України визначено, що якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Із заяви про забезпечення доказів вбачається, що особою, яка може отримати статус відповідача у справі є ОСОБА_6 .

Разом із тим, відповідно до свідоцтва про право власності на житло квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Тобто з наданих документів не вбачається підстави для заявлення вимог до ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявниками надана квитанція про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн., на якій відсутня печатка банківської установи, у зв`язку з чим у суду відсутнє підтвердження сплати судового збору за звернення до суду з указаною заявою.

Також заявниками долучена кольорова копія квитанції про сплату судового збору, однак суду повинен бути поданий оригінал квитанції.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч. 10 ст. 153 ЦПК України).

На підставі викладеного, враховуючи, що у заяві про забезпечення позову не зазначені пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не надано доказів на підтвердження ціни позову, не зазначені підстави для заявлення вимог до ОСОБА_6 , не наданий оригінал квитанції на підтвердження сплати судового збору, необхідно дійти висновку, що така заява не відповідає вимогам статті 151 УПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню заявнику на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 149, 151, 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову, - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її до суду апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Музика