Провадження № 2/522/4074/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджет Трейдинг» про стягнення невиплаченого доходу та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджет Трейдинг» про стягнення невиплаченого доходу та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди. Позивач просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджет Тейдинг» () на його користь невиплачений дохід у вигляді бонусів за результативність праці в розмірі 107 355 гривень; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені про день постановлення рішення по суті спору; 80000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди; 15000 гривень в якості витрат на правничу допомогу адвоката.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що згідно наказу ТОВ «Гаджет Трейдинг» за № 1795-к від 04.12.2018 року був звільнений на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, однак за період з березня по серпень 2018 року йому не була виплачена заробітна плата у вигляді бонусів за результативність праці в загальному розмірі 107355 грн.

06 лютого 2019 року по справі відкрито провадження, встановлений загальний розгляд справи. Витребувано із ТОВ «Гаджет Трейдинг» (65014, м.Одеса, вул.Маразліївська, 1/20) відомості щодо нарахування ОСОБА_1 бонусів за результативність праці та авансів за період з березня по серпень 2018 року.

12 березня 2019 року надійшов відзив на позов з додатками. Відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог та зазначає, що позивач був прийнятий на роботу з 04 грудня 2017 року на посаду Директора Департаменту сервісного обслуговування з окладом 3200 гривень. В період з 26 вересня 2018 року по 28 вересня 2018 року співробітник ОСОБА_1 з невідомих причин не зявлявся на своєму робочому місці про причини неявки товариству не повідомляв. На підставі заяви про звільнення за згодою сторін поданої ОСОБА_1 03 грудня 2018 року на імя директора ТОВ «Гаджет Трейдінг», Товариством видано наказ № 1795-к про припинення трудового договору (контаркту) від 4 грудня 2018 року, яким звільнено з посади директора Департаменту сервісного обслуговування ОСОБА_1 за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). Трудова книжка в строки та порядку встановленому діючим законодасвтмо вручена позивачу. 06 грудня 2018 року ОСОБА_1 отримав оригінал трудової книжки. ТОВ «Гаджет Трейдінг» заробітну плату за період з березня по серпень 2018 року було виплачено в повному обсязі, що підтверджується розрахунковими листками та витягами з відомості «Заробітна плата та аванси» за період з березня по серпень 2018 року та станом на 04 грудня 2018 року (момент звільнення). Також зазначають, що інформація, викладена позивачем в своій позовній заяві, про невиплату а період роботи з березня по серпень 2018 року заробітної плати у вигляді бонусів за результативність праці є невідповідною та не підтверженою, оскільки відповідно до наказу (розпорядження) № 31-к про прийняття на роботу від 01 грудня 2017 року ОСОБА_1 був прийнятий з окладом (тарифню ставкою) у розмірі 3200 гривень. Враховуючи, що підприємством були сплачені своєчасно усі виплати, тому вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

16 червня 2019 року в судовому засіданні були приєднані докази надані представником позивача та ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача повторно у судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщені належним чином про причини неявки не повідомили.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

04.12.2017 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду директора департаменту сервісного обслуговування товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджет Трейдинг», з призначенням посадового окладу в розмірі 3200 гривень, згідно наказу №31к від 01.12.2017 року (а.с. 35).

04.12.2018 року ОСОБА_1 був звільнений з зазначеної посади, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, про що свідчить наказ ТОВ «Гаджет Трейдинг» за № 1795-к.

Як зазначає відповідач, трудова книжка ОСОБА_1 своєчасно вручена, а також розрахунки заробітної плати також своєчасно виплачені.

Позивачем не оспорюється своєчасність видачі трудової книжки та отримання неоспореної суми заробітної плати.

Позовні вимоги позивача заявлені з підстави не отримання з березня по серпень 2018 року заробітної плата у вигляді бонусів за результативність праці в загальному розмірі 107355 грн.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 здійсненна виплата заробітної плати працівнику до грудня 2018 року, про що свідчать розрахункові листи, надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Гаджет Трейд».

Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене.

Визначення терміну «заробітна плата» надано в Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95 ( ратифікована Україною 30.06.1961), статті 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), статті 1 Закону України «Про оплату праці». Під заробітною платою, зокрема, розуміється будь-яка винагорода або заробіток, які обчислюються, як правило, у грошовому виразі, та які роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

При цьому, поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використовуються у трудовому законодавстві, є рівнозначними в аспекті прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Наведений зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення в Європейській соціальній хартії (переглянутої) від 3 травня 1996 року (ратифікована Україною 14.09.2006), за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.

Регулювання оплати праці працівників здійснюється шляхом установлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій.

Крім права на справедливу оплату праці законодавством визначено також мінімальні державні гарантії для працівників, які полягають у встановленні:

- норм оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо);

- гарантій для працівників (оплата щорічних відпусток та інших видів тощо).

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 зазначив, що обсяг заробітної плати найманого працівника становлять винагорода за виконану роботу та гарантовані державою виплати.

Право працівника на належну заробітну плату кореспондується з обов`язком роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх.

Відповідно до статей 43, 55 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю працівник може захистити в суді.

Суду не надані належні та допустимі докази того, що заробітна плата у вигляді бонусів за результативність праці ОСОБА_1 нарахована підприємством та не була сплачена в сумі 107355 (сто шістдесят сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень.

Крім того, суду не наданий нормативний акт ТОВ «Гаджет Трейдинг», який встановлює виплату працівнику ОСОБА_1 заробітну плату у вигляді бонусів за результативність праці.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідачем надано суду посвідчені копії розрахункових листів про оплату праці ОСОБА_1 за період березень-грудень 2018 року з яких вбачається нарахування та виплата позивачу тільки заробітної плати без бонусів (а.с. 43-64).

Суд не приймає до уваги посилання позивача на листування та корпоративну переписку, оскільки надані копії не можна вважати належними доказами нарахування позивачу бонусів, оскільки відсутні докази, що бонуси були передбачені трудовим договором.

З урахуванням викладенного, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди які є похідними та підлягають задоволенню в разі задоволення позовних вимог про стягнення невиплаченої ТОВ «Гаджет Трейдинг» суми, яка зазначена вище. Також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 263-265, 353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ТОВ «Гаджет Трейдинг» про стягнення невиплаченого доходу та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л. М. Чернявська

28.11.2019