Справа № 724/1600/18
Провадження № 2/724/26/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

за участю:

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі судув місті Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позову посилається на те, що в період з 2013 року по 11 серпня 2014 року вона проживала в цивільному шлюбі з відповідачем, перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_5 . 12.08.2014 року вони одружились, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом № 10.

Вказує, що прожила з відповідачем по травень 2015 року по АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Пояснює, що на даний час вона з донькою проживають окремо від відповідача, а він не бажає визнавати себе батьком дитини і не надає матеріальну допомогу. Донька знаходиться на її утриманні.

Підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовну заяву та визнати походження доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Грубна, Сокирянського району, Чернівецької області.

Також просить стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Грубна, Сокирянського району, Чернівецької області аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач та її представник в судовому позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечували. При цьому повідомили, що позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 . Також представник позивача зазначив, що відповідач ухилявся від проведення експертизи, про призначення якої йому було достеменно відомо.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року було призначено судово-імунологічну експертизу, у зв`язку з чим провадження по даній справі зупинено.

06.08.2019р. на адресу суду від завідувача відділення судово-медичної імунології Леонової О.К. надійшов лист згідно якого відповідач двічі не з`явився для відібрання зразків для проведення ДНК-дослідження в Одеському бюро СМЕ.

Ухвалою суду від 08.08.2019р. було поновлено провадження у справі, призначено судове засідання, в яке викликано учасників справи. Однак відповідач в судове засідання двічі не з`явився, про причини не повідомив, що унеможливлює забезпечити його явку для відібрання зразків для проведення ДНК-дослідження в Одеському бюро СМЕ.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, а також пояснення свідків, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Судом досліджено, копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , де значиться мати - ОСОБА_1 та батько - ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом № 10 зареєстровано шлюб 12 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно копії довідки виданої виконкомом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області від 14.09.2018 року № 951 вбачається, що зі слів ОСОБА_1 , вона разом з чоловіком ОСОБА_3 , 1992 року народження проживали в АДРЕСА_1 з липня 2013 року по травень 2015 року (а.с.6, 7).

Згідно копії довідки виданої виконкомом Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області підтверджується, що на утриманні позивача перебуває донька ОСОБА_5 та проживає разом з нею за адресою АДРЕСА_2 (а.с.8).

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 12.12.2018р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, після розірвання шлюбу змінено прізвище ОСОБА_1 на дошлюбне ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що є матір`ю позивача, і їй відомо, що позивач та відповідач почали разом проживати з 2013 року в с. Грубна Сокирянського району Чернівецької області. В ІНФОРМАЦІЯ_4 року в них народилася донька, а пізніше вони зареєстрували шлюб. Однак подальше сімейне життя не склалося і спільне подружнє життя припинилося. На даний час позивач проживає в будинку своєї матері. Також підтвердила, що відповідач періодично приїжджає до доньки, останні раз був в січні 2019 року.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що є вітчимом позивача і йому відомо, що позивач спільно проживала з відповідачем як одна сім`я, в них народилася донька, вони разом її виховували. Після розлучення батько інколи приїжджає до доньки.

Статтями 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Ухвалою суду від 11.02.2019р. була призначена у справі судово-імунологічна експертиза, про що було достеменно відомо відповідачу, про що свідчить повідомлення про вручення останньому зазначеної ухвали суду.

Судово-імунологічна експертиза у цій справі на предмет того, чи є відповідач батьком дитини, не була проведена, у зв`язку з неявкою відповідача до експертної установи для відбору зразків біологічного матеріалу.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Поведінка відповідача, на думку суду, свідчить про свідоме ухилення від участі у проведенні судово-імунологічної експертизи, та небажання отримати висновки щодо походження дитини, що надає суду можливість визнати факт, який він заперечує, та підстави встановити походження дитини від відповідача, виходячи з інтересів дитини.

За таких обставин, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження ОСОБА_5 від відповідача ОСОБА_3 : сумісне проживання відповідача разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини, визнання відповідачем дитини своєю, спільне виховання дитини.

Таким чином, позовні вимоги про встановлення батьківства підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтями 141, 180 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на даний час відповідач ухиляється від забезпечення доньки.

Судом враховується, що відповідач є молодою, працездатною особою, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, що неповнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, а відповідач є працездатною особою.

При цьому судом враховується, що при визначенні розміру аліментів у сумі 1500 гривень, позивач не підтвердила змогу відповідача їх сплачувати.

Враховуючи вищенаведене, твердження позивача про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 гривень щомісячно не ґрунтуються на наявних у справі матеріалах й нею не доведені.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом, а саме на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В решті частині позову відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 704,80 грн. на користь держави та 704,80 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на дитину - задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с.Грубна, Сокирянського району, Чернівецької області, зареєстрований за адресою с.Грубна , Сокирянського району , Чернівецької області є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою с . Грубна , Сокирянського району , Чернівецької області, паспорт НОМЕР_3 на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 27 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою с . Грубна , Сокирянського району , Чернівецької області, паспорт НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою с . Грубна , Сокирянського району , Чернівецької області, паспорт НОМЕР_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

В решті частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.09.2019р.

Суддя: Л. Л. Гураль