Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря Гончаренко М.А., представника позивача: ОСОБА_1, представника відповідача: ОСОБА_2, розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, орган опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,
У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.
В обґрунтування вимог позивач зазначав, що проживав разом з ОСОБА_4 у період з 2007 по 2011 у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.
В період спільного життя з відповідачем однією сім'єю народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після припинення фактичних сімейних відносин, з відповідачем була домовленість про побачення з дитиною у будні та вихідні дні, на відпочинок за межами країни, на що вона надавала свій дозвіл. За цей період домовленості з відповідачем вони дотримувалися з приводу порядку проживання нашої дитини та моєї участі у її вихованні та спілкуванні із нею. Ніяких конфліктів з цього приводу за весь цей час не виникало. Разом із тим, з невідомих причин, відповідач змінила свою поведінку відносно спільної дитини, та здійснила дії, направлені на повну ізоляцію її від позивача - її батька. Так, приблизно з серпня 2017 року позивач не має можливості спілкуватися з дитиною, на звернення до відповідача щодо надання можливості спілкування з донькою, відповідач не реагувала. Будь-яке спілкування з дитиною взагалі для стало неможливим, оскільки відповідач ізолювала її за місцем свого проживання. Намагання побачити та поспілкуватися з дитиною не мають ніякого результату, оскільки за місцем реєстрації дитини як повідомляють батьки відповідача, її немає. Інше місце проживання/перебування дитини не повідомляють.
З урахуванням зазначеного вбачається, що відповідачка усіляко чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, не надає позивачу змоги взяти участь у вихованні дитини, в тому числі взяти дитину до себе додому, поспілкуватися із нею, тощо, а тому позивач, з урахуванням поданого до суду уточненого позову, просив суд усунути ОСОБА_3 перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та у її вихованні. Також визначити участь батька ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким способом, як періодичні побачення і зустрічі ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 без присутності матері дитини за наступним графіком: двічі на тиждень у будь-які будні дні за наявної можливості у батька з попередженням матері дитини та з урахуванням режиму дитини з 15-00 години до 21.00 години; вихідні дні кожної першої та третьої неділі місяця з 08-00 години суботи до 20-00 години неділі наступного дня; у період шкільних канікул додатково два рази на тиждень в будні дні за наявної можливості у батька з попередженням матері дитини з 08-00 години до 11-00 години наступного дня; в літній період часу - 21 календарний день у будь-який період проживання дитини із батьком з попередженням матері та з урахуванням режиму дитини; безперешкодно зустрічатися для поздоровлення дитини з Днем народження, Новим роком, Різдвом, Пасхою та іншими святами хоча б такі зустрічі відбувались поза встановленим графіком, проводити із дитиною вказані свята за домовленістю із матір'ю почергово: один рік - із матірю ОСОБА_4, наступний рік - із батьком ОСОБА_3 Олександровичем. Визначити наступний порядок побачення та зустрічей батька ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: проведення спільного часу батька з донькою поза місцем проживання дитини, в тому числі з можливістю проведення часу у м. Запоріжжі з ночівлями доньки у батька ОСОБА_3 за адресою його проживання на момент ухвалення рішення: м. Запоріжжя, пр-т Металургів, б. 22, кв. 19, у визначеному режимі, з можливістю відвідування розважальних дитячих закладів, кінотеатрів, кафе, дитячих атракціонів, концертів, дитячих вистав з наступним поверненням дитини матері ОСОБА_4, можливістю спільного відпочинку батька із донькою за межами міста ОСОБА_6. Судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою судді від 27.11.2017 року відкрито провадження у справі.
15.12.2017 року набрав чинності Закон України №2147-VІІІ від 03.10.2017 за яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.
Ухвалою суду від 12.02.2018 року розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 11.05.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради.
У судовому засідання представника позивача позов підтримав та просить його задовольнити на підставах викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні зазначала, що відповідач згідна із графіком зустрічей позивача з дитиною визначеним органом опіки та піклування, однак позивач не довів суду тих обставин, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною, жодного доказу на підтвердження цих обставин позивач не надав.
У судове засідання представники третьої особа не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник третьої особи органу опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність третьої особи.
Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_4 у період з 2007 по 2011 у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.
В період спільного життя з відповідачем однією сім'єю у сторін народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 061067 (а.с.7).
Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з ОСОБА_4
Підставою звернення позивача до суду стали ті обставини, що, зі слів позивача, приблизно з серпня 2017 року позивач не має можливості спілкуватися з дитиною, на звернення до відповідача щодо надання можливості спілкування з донькою, відповідач не реагувала. Будь-яке спілкування з дитиною взагалі для стало неможливим. Намагання побачити та поспілкуватися з дитиною не мають ніякого результату, оскільки за місцем реєстрації дитини як повідомляють батьки відповідача, її немає. Інше місце проживання/перебування дитини не повідомляють.
З урахуванням тих обставин, що зазначені позивачем обставини відповідачем не спростовані, суд вважає, що існують сумніви щодо можливості вільного спілкування позивачем із своєю донькою через перешкоди у спілкуванні з дитиною з боку відповідача.
Відповідно до вимог ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях, повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки - це духовний дисбаланс на усе життя.
Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Право батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.
Правило ч. 2 ст. 157 СК України додатково підкреслює обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі ст.141 СК України.
Право на спілкування з дитиною та участь у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права.
Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.
Згідно вимог статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.
Згідно ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.
Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Положеннями ст. 159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суд переконаний, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини.

Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, а безпосередня участь батька у вихованні доньки, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 25.07.2018 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: м. Запоріжжя, пр,Металургів,22, кв. 19.

Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного спеціалістами відділу по Дніпровському району служби у справах дітей Запорізької міської ради 27.07.2018, за адресою: ОСОБА_6, АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3, умови для проживання задовільні.

Згідно з довідкою від 26.07.2018 №1/11-609 та характеристикою від 01.11.2017 ПАТ «Запоріжтрансформатор» ОСОБА_3 працює з 29.08.12 на посаді вальцювальник (холодноштампувальні роботи) та отримує матеріальний дохід, за місцем працевлаштування характеризується позитивно.

Відповідно до довідки КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради - від 25.10.2017 №2938 ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Згідно з довідкою КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради від 25.10.2017 ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до довідки Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України Серія ААА №0355355 ОСОБА_3 на території України станом на 31.10.2017 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває

Судом встановлено, що батько дитини має бажання приймати участь у її вихованні, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, однак відповідач чинить перешкоди. Після спроб вирішити непорозуміння мирним шляхом щодо побачень та спілкування з дитиною позивач звернувся до суду.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради від 22.08.2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити наступний порядок участі ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_5 у вигляді зустрічей: перша та третя субота кожного місяця з 9.00 год. до 20.00 год.; перша та третя неділя кожного місяця з 9.00 год. до 18.00 год.; зустрічі з ночівлею, святкові дні, канікулярні дні, спільний відпочинок за попередньою домовленістю з матір'ю дитини ОСОБА_7 з урахуванням, що батько ОСОБА_3 особисто буде забирати та повертати дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до матері ОСОБА_7 та обовязкового пересування дитини ОСОБА_5 між м. Дніпро та м. Запоріжжя в обовязковому супроводженні батька дитини ОСОБА_3

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Таким чином, суд, вирішуючи спір між сторонами, керується зазначеними вище нормами сімейного законодавства та задовольняє позовні вимоги частково, виходячи насамперед з інтересів самої дитини, а тому, з урахуванням не тільки формального права позивача ОСОБА_3 на зустріч зі своєю донькою, а з урахуванням усіх інших істотних обставин справи у їх сукупності, віку дитини, режиму дня дитини, стану здоровя та психологічних особливостей дитини, суд частково погоджується із встановленим у висновку органу опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради способом участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_5 і встановлює спосіб спілкування батька з його донькою шляхом періодичних побачень і зустрічі ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 два рази на місяць у вихідні дні кожної першої та третьої неділі місяця з 08-00 години суботи до 20-00 години неділі наступного дня шляхом проведення спільного часу батька з донькою у м. Запоріжжі з ночівлею у батька ОСОБА_3 за адресою його проживання на момент ухвалення рішення: м. Запоріжжя, пр-т Металургів, б. 22, кв. 19, у визначеному режимі, святкові дні, канікулярні дні, спільний відпочинок в літній період часу за попередньою домовленістю з матірю дитини ОСОБА_7 з урахуванням режиму дитини та тих обставин, що батько ОСОБА_3 особисто буде забирати та повертати дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до матері ОСОБА_7 та обовязкового пересування дитини ОСОБА_5 між м. Дніпро та м. Запоріжжя в обовязковому супроводженні батька дитини ОСОБА_8.

Також суд вважає правильним не переривати зустрічі батька у вихідні, як про це вважає за доцільне орган опіки та піклування, оскільки місце проживання батька та дитини знаходиться у різних містах і не вважає доцільним повернення дитини у суботу ввечері з м. Запоріжжя до м. Дніпра з подальшим поверненням дитини з м. Дніпра до м. Запоріжжя.

Суд не приймає до уваги визначений в позовній заяві спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, оскільки він регулює його без огляду на зміну життєвих обставин, зростання дитини, режиму дня дитини та є намаганням захистити свої права в майбутньому, що не передбачено діючим законодавством.

Суд також зазначає, що у разі зміни обставин, повязаних з віком дитини, станом її здоровя, психологічного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь ОСОБА_3 з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82,89 ,141, 263-265 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, орган опіки та піклування Центральної районної у м.Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_2 перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та у її вихованні.

Визначити участь батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без присутності матері дитини за наступним графіком та порядком: періодичні побачення і зустрічі ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 два рази на місяць у вихідні дні кожної першої та третьої неділі місяця з 08-00 години суботи до 20-00 години неділі наступного дня шляхом проведення спільного часу батька з донькою у м. Запоріжжі з ночівлею у батька ОСОБА_3 за адресою його проживання на момент ухвалення рішення: м. Запоріжжя, пр-т Металургів, б. 22, кв. 19, у визначеному режимі, святкові дні, канікулярні дні, спільний відпочинок в літній період часу за попередньою домовленістю з матір'ю дитини ОСОБА_7 з урахуванням режиму дитини та тих обставин, що батько ОСОБА_3 особисто буде забирати та повертати дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до матері ОСОБА_7 та обовязкового пересування дитини ОСОБА_5 між м. Дніпро та м.Запоріжжя в обовязковому супроводженні батька дитини ОСОБА_8 Олександровича.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено « 24 січня» 2019 року.

Суддя А.В. Воробйов