н/п 2/490/2523/2019 Справа № 490/5315/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 грудня 2019 р. Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Дудник Г.С.,

за участю представника позивача органу опіки і піклування - Норенко О.О. , відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2019 року орган опіки та піклування виконавчого комітетту ММР (далі позивач) звернувся з позовною заявою в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 з вимогою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка не приділяє належної уваги вихованню, здоров`ю та розвитку малолітньої дитини ОСОБА_3 , зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, неодноразово дитина опинялася в дитячій лікарні з актом на покинуту дитину, оскільки її знаходили з матір`ю та її співмешканцем, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, між матір`ю дитини та її співмешканцем часто вчиняються бійки та сварки, які можуть загрожувати життю та здоров`ю дитини, про що сусіди неодноразово викликали поліцію. Мати була взята Службою у справах дітей під соціальний супровід, проте профілактична робота результату не дала.

20 серпня 2019 року позивач надав заяву про уточнення позовних вимог з подальшим наданням заяви про збільшення позовних вимог 30 жовтня 2019 року, в якій остаточно просили позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1/4 частині з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , до досягнення дитиною повноліття, на особовий рахунок дитини .

В обгрунтування заяви та позову посилалися на те, що реєстрація дитини від народження відбувлася за заявою матері , а відомості про батька дитини защзначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Після направлення справи до суду, співмешканець відповідачки ОСОБА_2 визнав батьківство над дитиною , про що внесено зміни доактового запису про народження дитини і змінено прізвище на ОСОБА_3 , а по батькові з ОСОБА_3 на ОСОБА_3 . Проте батько також не здійснює догляд за дитиною, пиячить , часто влаштовує скандали на очах дитини, що не сприяє її гармонійному розвитку. Батьки дитини зловживають алкогольними напоями, ведуть асоціальний спосіб життя, не створюють для дитини належні умови проживання та виховання, збирають мотлох по смітниках, що становить загрозу для здоров`я дитини. Дитина була доставлена в дитячу лікарню 18.03.2018 та 03.06.2019 з актом на знайдену дитину, оскільки мати знаходилася в стані сп`яніння, а дитина перебувала в антисанітарних умовах. Останнього разу перевіркою встановлено , що відповілачі влаштували бійку, мали обоє синці та подряпини, квартира була закривавлена.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, суду пояснила, що родина протягом тривалого часу перебувала під соціальним супроводом, проти батьки дитини поводяться себе агресивно і не бажають змінювати своє ставлення до виховання дитини, оскільки зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя. Мати дитини , яка вже двічі була позбавлена батьківських прав відносно старших дітей, неодноразово попереджалася про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини, але належних висновків не зробила і продовжують ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що хочуть, щоб дитина проживала разом з ними, зазначили, що на даний час шукають роботу і бажають займатись вихованням дитини. Мають намір привести квартиру у придатний до проживання стан - а саме зробити окрему кімнату для доньки, яка вже більше двох років перебуває у стані ремонту. Мати дитини пояснила, що дійсно вона зловживалал спиртними напоями, потерпала від насильства з боку співмешканця, але після того, як забрали дитину , вони вирішили змінити своє ставлення і більше так не робити. Вона хочее виховуваьти цю дитину, оскільки народжквала їх для себе, а не для держави. ОСОБА_2 не є біологічним батьком дитини, вона завагітнила від іншого чоловіка ОСОБА_7 , який був фактично безпритульним, той її бив, а ОСОБА_2 її захистив і взяв жити до себе. Дитина у неї була завжди доглянута, чистенька, вони її добре годували, кожного дня купляли молоко, творог, варили мясо, картопляне пюре с сардельками та сосиками. Зараз вона майже кожного дня приходила до будинку дитини і приносила доньці гостинці та памперси. Також на питання суду пояснила, що двох її старших дітей спеціально у неї відібрала її мати, щоб погашати свій іпотечний кредит за їх рахунок. А від сина ОСОБА_9 її змусив відмовитися його біологічний батько, який не хотів дитину, а вона не мала змоги утримувати дитину.

ОСОБА_2 суду пояснив, що любить Віку і бажає , щоб вона повернулася додому. Заперечував, шо зловживає алкоголем, пояснивши, що п`є по трошечки, бо його давить журба за дитиною. Заперчував, що бив співмешканку, дійсно ніде не працює, перебиваючись будвельними "халтурами". Пояснити, чому два роки не може зробити відкоси біля вікна в кімнаті квартири та поклеїти шпалери не зміг, посилаючись на складні життєві обставини. Чому сусіди викликають поліцію не розуміє, адже він просто голосно розмовляє, трішки пригубивши горілочки.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що ОСОБА_2 з`явився в судове засідання в нетверезому стані і до зали судового засідання прибув в супроводі працівника служби охорони суду, оскільки вчиняв галас в приміщенні суду, з видимим синцями на обличчі. При цьому пояснив, що такий його стан є звичайним для нього, це він з вечора випив лише неповну "чикушечку горілочки", і то лише "змачуючи губи ваточкою з пипеточки". ОСОБА_1 також в усі минулі судові засідання приходила з слідами побиття на обличчі та руках, пояснивши, що це її побив п`яний співмешканець ОСОБА_2 , але більше він так робити не буде.

Як пояснила допитата в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , яка є медсестрою відділення міської дитячої лікарні № 2, на початку червня 2019 року до них поступила дівчинка ОСОБА_3 , приблизно 1,5-річного віку. Дівчинка була без матері, хотіла їсти. Віка не розмовляла і була дуже залякана, не мала достатньо навичок гратися звичними для свого віку іграшками. Чула , що до неї приходила мати в стані алкогольного сп`яніння, але на їїзмінін дівчинку не відвідували. Поспілкувавшись з дитиною, зрозуміло, що вона зростала у неналежних умовах, не мала достатньо батьківської любові та турботи.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13.08.2019 року.

Вперше до Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та Служби у справах дітей адміністрації Заводського району інформація щодо матері новонародженої ОСОБА_3 поступила 12 вересня 2017 року з пологового будинку № 3.

13 вересня 2017 року фахівцями центру було здійснено вихід за місцем мешкання ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 ( місце мешкання ОСОБА_2 ) , було встановлено порушення санітарно-гігієнічних норм, поммешкання потребувало ретельного проибирання. З довх кімнат одна зачинена з причини аварійного стану.

Також 14.09.2017 до центру звернулася мати ОСОБА_1 ОСОБА_11 ,, яка повідомила, що її донька ведед аморальний спосіб життя, не займається вихованням дітей, ситематично вживає алкогольні напої та покидає малюків, за що двічі була позбавлена батьківських прав.

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 22 березня 2018 року підтверджується дослідження умов проживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 . Так, за результатами обстеження було встановлено, що для дитини є все необхідне, мати зі слів лікаря виконувала її рекомендації. Мати бажає повернути дитину, попереджнна про належен виконання батькіських обов`язків.

В квітні 2018 року сім`я ОСОБА_1 , з співмешканцем ОСОБА_2 взята під соціальний супровід Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді .

05 липня 2018 року працівниками центру здійснено вихід за місцем мешкання дитини, проте співмешканець ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , , пребуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відмвиви у доступі до приміщення. З його слів ОСОБА_3 спала вдома, а місце перебування ОСОБА_1 він не зміг повідомити. Зі слів сусідів їх неодноразово бачили в стані алкогольного сп`яніння, між ними часто виникають сварки, чутно крики та нецензурну лайку, свідком чого є немовля.

Актом обстеження умов проживання , складеного працівниками Служби у справах дітей адміністрації Заводського району від 04 червня 2019 6 року підтверджується дослідження умов проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Обстеженням встановлено, що санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний, одна кімната непридатна для проживання, в іншій неприємний запах, кімнатат темна, енпрвітряна, на підлозі залишки їжі та брудні речі. Дитяче ліжко захарщене мотлохом, постільна білизна дуже брудна та порвана, іграшок у дитини немає.Мати з співмешканцем перебували у стані алкогольного сп`яніння, веле себе агресивно, погрожували розправою. У матері дитини були ознаки побиття , в квартирі зафіксовано плями крові . Від госпіталізації ОСОБА_1 відмовилася, з нею проведено профілактичну бесіду.

Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину від 18 березня 2018 року о 18.00 год. підтверджується, що дитина ОСОБА_3 віку приблизно 6 місяців знаходиться з матір`ю, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння у квартирі з антисанітарними умовами по АДРЕСА_1 .Дитина доставлена до міської дитячої лікарні № 2.

Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину від 03 червня 2019 року о 03.30 год. підтверджується, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться з невідомою жінкою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння у квартирі по АДРЕСА_2 . Дитина з матір`ю в стані алкогольного сп`яніння доставлена до міської дитячої лікарні № 2. Згіно інформації Заводського відділу поліції від 03.06.2019 , за результатами проходження обстеження з метою встановлення ступеню алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , було встановлено вміст алкоголю в крові в розмірі 3,28 проміле.

Згідно інформації лікарні, наступного дня о 8.45 годин у відділення № 1 прийшов тато дівчинки у алкогольному сп`янінні та забрав дитину разом з матір`ю.

Згідно рішення виконкому ММР від 04.06.2019 року вирішено з метою захисту життя та здоров`я малолітньої дитини - негайно відбрати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 , Улаштувати дитину до Миколаївського обласного будинку дитини Миколлаївської обласної ради.

Згідно листа Миколаївського обласного будинку дитини Миколлаївської обласної ради від 30.07.2019 на адресу начальника Служби у справах дітей Заводського району , праціаники закладу просять допомгти колективу Будинку дитини приборкати агресивеу ОСОБА_1 , та їх співмешканця, які майже щодня приходять у нетверезому стані до установи , влаштовують сварки, погржують фізичною розправою , лякають вихованців Будинку дитини.

Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 10.09.2014 року позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з підстав ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків.

Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 06.05.2015 року позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з підстав ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Судом встановлено, що мати характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, не має постійного місця проживання та роботи, товаришує з особами асоціальної поведінки. Від сина відмовилася на наступний день після його народження в пологовому будинку.

Наразі обидва дітей виховуються у сім`ї опікуна - рідної бабусі ОСОБА_11 , яка є матір`ю відповідачки.

Згідно листа правління ОСББ "Капітал-Н" від 10.10.2019 року, де проживають відповідачі,останні зарекомендували себе з негативного боку, постійно вживають спиртні напої, а ОСОБА_1 і навіть під час вагітності, ведуть аморальний спосіб життя, ОСОБА_2 підбирає їжу з мусорних баків, провокує сусідів на конфлікти, його співмешканка часто з`являється з синцями на обличчі. Систематично, по декілька разів на місяць, сусіди вимушені викликати поліцію, оскільки відповідачі голосно сваряться, влаштовують бійки, наразі перед настанням холодів в процесі сканадалу побили вікна в квартирі, а в квартирі на теперішній час відсутнє навіть опалення. Сварки батьків завжди проходили на очах у дитини, дитина часто була на вулиці з нетверезою матір`ю, одягнена не по погоді, ніколи не відмовлялася від їжі. В стані сп`янніння відповідачі дуже агресивні, скандалять, погрожують фізичною розправою у відповідь на зауваження.

Відповідно до рішення органу опіки та піклування № 18 від 01.10.2019 року відповідачів доцільно позбавити батьківських прав.

В даній ситуації Суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

А в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами Суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в право відповідачів на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).

Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право відповідачів законом» Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідачів має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Обговорюючи питання чи відповідало втручання у право відповідачів «цілям», про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоров`я чи моралі, захист прав і свобод інших осіб) Суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» дитини ОСОБА_3 , і відповідно воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8.

Визначаючи, чи був захід по втручанню у права відповідачів, «необхідним в демократичному суспільстві», Суд, беручи до уваги справу в цілому, буде розглядати підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (пункт 53 згадуваного вище рішення у справі «Хант проти України).

Так, відповідачам, як батькам неповнолітньої дитини в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК).

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На думку Суду врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Повертаючись до обставин даної справи Суд підкреслює, що матеріалами справи підтверджується, що відповідачі мають негативні характеристики за місцем проживання, вони схильні до зловживання спиртними напоями, ведуть асоціальний спосіб життя, батько схильний до насильства в сім`ї. Мати дитини вже неоднопазово була позбавлена батьківських прав відносно двох старших дітей з тих самих підстав.

При цьому, в даній конкретній ситуації Судом враховується, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).

Але реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави. Проте, в даній справі відповідачі жодного разу не звернулись до уповноважених органів держави з метою захисту прав своєї дитини, сприянні їм будь-яким чином реалізувати свої батьківські обов`язки.

Суд зауважує, що навіть протягом розгляду справи в суді вони таких дій не вчинили і в судовому засіданні не змогли пояснити причини не вчинення таких дій, так як і не змогли пояснити те, яким чином вони бажають поліпшити своє ставлення до виховання дитини.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 прибув до судового зщасідання в нетверезому стані та з синцями на обличчі, відповідака ОСОБА_1 неодноразово зявлялася до суду з ознаками побиття на обличчі та руках.

Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни їх поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). Додатково Суд враховує, що на даний час правовий статус дитини чітко не визначений, а позбавлення батьківських прав буде сприяти дитині визначити її правовий статус, як захищеної групи осіб і отримати відповідну соціальну допомогу від держави, чого вона на даний час з вини батьків позбавлена, і останні, як законні представники дитини не сприяють цьому протягом тривалого часу.

З огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, Суд розуміє, що таке розлучення має проводитися лише в крайньому випадку, тому перш ніж вдатися до позбавлення батьківських прав в даній ситуації Судом була перевірена можливість застосування менш радикальних заходів. Зокрема враховано, що держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину.

Проте, в правовідносинах, що склались між сторонами Суд не знаходить підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідачі знаходилися під наглядом соціальних органів протягом тривалого часу і їм надавалась можливість та час для виправлення свого ставлення до виховання дитини, такий час у них був і протягом судового розгляду, але виходячи з наведених вище обставин, вони таких заходів не вжили.

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачами, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачі можуть бути позбавлені батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3)).

Згідно із частиною другою статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавленням батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

А статтею 180 СК передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У зв`язку із чим, відповідно до статті 182 СК, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідачів, суд знаходить підстави для стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття на особовий рахунок дитини.

Відповідно до статті 141 ЦПК з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.12, 79-81, 141, 259-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради - задвольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1/4 частині з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , починаючи з 13 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, на особовий рахунок дитини ОСОБА_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір по 768 грн 40 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів після проголошення рішення або складання повного тексту рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2019 року.

Суддя О.А. Гуденко