Справа № 591/5582/19
Провадження № 6/591/342/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 вересня 2019 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Шелєхової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №591/5582/19 за поданням головного державного виконавця Зарічного відділу ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Бондаренко В.М. про примусове входження до житла боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець звернувся до суду з поданням про примусове входження до житла боржника, яке мотивує тим, що на виконанні у Зарічному відділі ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області знаходиться виконавче провадження №30980256 з примусового виконання виконавчого листа №1806/2-2722/10 від 22 вересня 2010 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь КС «Громадська каса боргу в розмірі 25615,47 грн. На даний час заборгованість не сплачена. Проникнення до житла необхідно здійснити для проведення виконавчих дій.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщений, подав заяву про розгляд справи в його відсутність.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання та докази, подані на його обгрунтування, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Зарічному відділі ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області знаходиться виконавче провадження №30980256 з примусового виконання виконавчого листа №1806/2-2722/10 від 22 вересня 2010 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь КС «Громадська каса боргу в розмірі 25615,47 грн.

Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Товарніченко Є.А. від 24 січня 2012 року відкрите виконавче провадження №3098056 (а.с.5).

До матеріалів справи долучена копія повідомлення про вручення відправлення разом з чеком. Однак з нього неможливо встановити, що саме отримав адресат, враховуючи те, що постанова винесена 24 січня 2012 року, відправлення отримано 20 лютого 2012 року, а долучений чек від 1 жовтня 2012 року (а.с.6).

У виконавчому листі зазначена адреса боржника: АДРЕСА_1 . Саме за вказаною адресою боржником отримувалася кореспонденція.

З акту державного виконавця від 19 квітня 2012 року вбачається, що державним виконавцем при виході за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що за даною адресою зареєстрована та проживає ОСОБА_1 . Однак не зрозуміло, яким чином дана інформація встановлена державним виконавцем, адже зі змісту акту вбачається, що двері ніхто не відчинив (а.с.13).

Згідно всіх наступних актів державного виконавця боржника за вказаною адресою жодного разу не виявлено. Тому є не зрозумілим чому виходи здійснювалися саме за цією адресою. З наданих матеріалів не можливо встановити чи взагалі перевірялося місце реєстрації боржника.

Той факт, що ОСОБА_1 належить 1/4 частина вказаної квартири не свідчить про те, що остання там зареєстрована чи проживає.

Таким чином, вищенаведені докази, які надані державним виконавцем, не свідчать про ухилення боржника від виконання рішення, оскільки докази сповіщення його про час проведення виконавчих дій відсутні.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

За таких обставин, суд вважає передчасним вирішення питання про примусове проникнення до житла, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що боржник повідомлений про проведення виконавчих дій та свідомо ухиляється від виконання рішення суду, а тому в задоволенні подання належить відмовити.

На підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 438 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Зарічного відділу ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Бондаренко В.М. про примусове входження до житла боржника ОСОБА_1 - відмовити в зв`язку з необгрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повний текст ухвали виготовлено 05 вересня 2019 року.

Суддя Г.В.Шелєхова