Справа № 752/1156/19
Провадження № 2/752/3737/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04.09.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

в січні 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна тітка позивача - ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: квартира АДРЕСА_1 ; житловий будинок АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, на якій розташований будинок (кадастровий номер :01:01960009), загальною площею 0,25 га з цільовим призначеням - будівництво, обслуговування житлового будинку, будівель та господарських споруд; земельна ділянка (кадастровий номер :01:019:0013) загальною площею 0,2508 га з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства. Померла заповіту не залишила. Спадкоємців після смерті першої черги немає, оскільки, її чоловік та донька померли раніше. Позивач вказує, що її батько був рідним братом ОСОБА_4 , він помер раніше та вона, які рідна племінниця є спадкоємицею ОСОБА_4 другої черги за правом представлення в порядку ч. 3 ст. 1266 ЦК України. Крім неї, спадкоємцем, який прийняв спадщину після ОСОБА_4 є відповідач - ОСОБА_2 Вони вчасно подали відповідні заяви про прийняття спадщини до Київської державної нотаріальної контори. Інші спадкоємці - племінники ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, про що написали та подали нотаріусу відповідні заяви. Після смерті ОСОБА_4 фактично залишились п`ять спадкоємців, з яких троє відмовились від своєї частки у спадщині на користь позивача, а тому остання має право на 4/5 часток спадкового майна, однак, оригінали документів знаходяться у відповідача та останній відмовляється їх подати нотаріусу, в зв`язку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Приймаючи до уваги те, що вона вже більше п`яти років не може оформити свої спадкові права, та відповідач відмовляється подати оригінали документів, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 , а також визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, на якій розташований будинок (кадастровий номер :01:01960009), загальною площею 0,25 га з цільовим призначеням - будівництво, обслуговування житлового будинку, будівель та господарських споруд; земельну ділянку (кадастровий номер :01:019:0013) загальною площею 0,2508 га з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились. Суду подали спільну письмову заяву, відповідно до якої позивач просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилась в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_6 року та після одруження 25.09.1983 року замість дівочого прізвища « ОСОБА_1 » їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

В свідоцтві про народження зазначено, що батьками ОСОБА_1 були ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Макарів Макарівського району Київської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: квартира АДРЕСА_1 ; житловий будинок АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, на якій розташований будинок (кадастровий номер :01:01960009), загальною площею 0,25 га з цільовим призначеням - будівництво, обслуговування житлового будинку, будівель та господарських споруд; земельна ділянка (кадастровий номер :01:019:0013) загальною площею 0,2508 га з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства. Зазначені об`єкти нерухомого майна належали померлій на праві власності, про зо свідчать докази, які містяться в матеріалах справи.

Чоловік померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто раніше смерті ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_12 - батько позивача, а ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_16 - батько відповідача.

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2003 року у справі № 755/18621/13-ц, встановлено факт того, що ОСОБА_2 є рідним племінником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, із наведеного рішення суду вбачається, що ОСОБА_12 (батько позивача), ОСОБА_16 (батько відповідача) та ОСОБА_4 , - були між собою рідними братами та сестрою, а тому відповідно позивач і відповідач у справі є рідними племінниками померлої ОСОБА_4 .

Відповідно до листа Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 22.02.2018 року, було встановлено, що згідно матеріалів спадкової справи № 152/2013, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 рокц ОСОБА_4 , заяви про прийняття спадщини подані ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Постановою державного нотаріуса Шістнадцятої Київської нотаріальної контори від 13.06.2018 року, ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке належало померлій ОСОБА_4 , оскільки, нотаріусу не було подано правовстановлюючих документів на майно

Інші спадкоємці - племінники ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, про що написали та подали нотаріусу відповідні заяви.

Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно із ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Згідно із ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене законом коло осіб з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві та розрахунку, що він залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 Цивільного кодексу України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина перша статті 1266 Цивільного кодексу України ).

Аналіз статті 1266 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що по своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, який надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу) у зв`язку зі смертю до відкриття спадщини спадкоємця цієї черги. (Постанова Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по Справі № 519/728/16-ц)

Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами статті 1266ЦК України, є вичерпним. Немає підстав розширювати цей перелік за рахунок осіб, яких не зазначено в указаній статті.

Тлумачення абзацу 2 частини першої статті 1265 Цивільного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Ступінь є свого роду одиницею вимірювання споріднення поміж родичами за походженням. Він надає можливість встановити «відстань» між спорідненими особами (родичами за походженням). Причому така «відстань» може характеризувати як більш близьке споріднення, так і віддалене. Як наслідок чим далі біологічно особи знаходяться одна від одної, тим більший порядковий ступінь споріднення їх пов`язує. (Постанова Верховного Суду від 20 червня 2018 року по Справі № 643/1216/15-ц)

Судом встановлено, що спадкоємців першої черги за законом у померлої немає, заповіт нею за життя складено не було.

Стороною позивача доведено та судом достовірно встановлено, що після смерті ОСОБА_4 фактично залишились п`ять спадкоємців - її племінники, з яких троє відмовились від своєї частки у спадщині на користь позивача, а також судом встановлено, що і позивачу і відповідачу, як племінникам ОСОБА_4 , - було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що позивач і відповідач прийняли спадщину за законом після смерті тітки ОСОБА_4 , звернувшись із відповідними заявами до державного нотаріуса. Інші спадкоємці спадщину не приймали.

Факт родинних відносин позивача та відповідача з їх тіткою ОСОБА_4 повністю підтверджується доказами, які містяться в матералах справи, та вони спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 прийняли за правом представлення другої черги за законом.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивач після смерті тітки є її спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення, спадщину прийняла, судом не встановлено інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні претензії третіх осіб щодо нерухомого майна, та те, що відповідачем, який також є спадкоємцем померлої, позов визнано в повному обсязі, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 211, 223, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за правом представлення на квартиру АДРЕСА_1 , - після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності в порядку спадкування за правом представлення на житловий будинок АДРЕСА_2 ; на земельну ділянку, на якій розташований будинок (кадастровий номер :01:01960009), загальною площею 0,25 га з цільовим призначенням - будівництво, обслуговування житлового будинку, будівель та господарських споруд, та на земельну ділянку (кадастровий номер :01:019:0013), загальною площею 0,2508 га з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Н.П. Чередніченко