Справа № 202/560/19
Провадження № 2-з/202/5/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

30 січня 2019 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, - ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору дарування недійсним.

В своєму позові ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір дарування нерухомого майна - нежитлового приміщення кафетерію загальною площею 40,4 кв.м. за адресою: м. Дніпро, пров. Вільний, буд. 5 приміщення 3, посвідчений 07.06.2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на вищевказане нерухоме майно, що є предметом спору, з забороною його відчуження та розпорядження ним.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що спірне нерухоме майно було подаровано її батьком іншій особі напередодні смерті в період проходження лікування від тяжкої хвороби і відповідач, як новий власник майна, має можливість у будь-який час відчужити дане майно, що ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. Тому з метою недопущення здійснення будь-яких реєстраційних дій з приводу нерухомого майна (передачі в заставу, відчуження в будь-який спосіб тощо), які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, доцільно застосувати забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною розпорядження нерухомим майном до прийняття судом рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обовязку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання тощо. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з'ясовує наявність зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

В своїй заяві позивач ставить питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - нежитлове приміщення кафетерію загальною площею 40,4 кв.м. за адресою: м. Дніпро, пров. Вільний, буд. 5 приміщення 3, із забороною його відчуження та розпорядження ним.

Вирішуючи дану заяву, суд враховує, що відповідно до Інструкції з примусового виконання рішень арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Між тим, заявляючи вимоги про накладення арешту на спірне нежитлове приміщення, позивач належним чином не мотивувала необхідність застосування саме такого заходу забезпечення позову.

Заява містить лише посилання щодо існування загрози відчуження чи розпорядження відповідачем спірним майном.

У зв'язку з наведеним суд не вбачає законних підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

В той же час, враховуючи наявний спір щодо нерухомого майна, а також те, що відповідач ОСОБА_2 як новий власник спірного майна має реальну можливість розпорядитися ним чи відчужити його до розгляду справи по суті, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову ОСОБА_1

Відтак, заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити частково, заборонивши відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження нерухомим майном - нежитловим приміщенням кафетерію загальною площею 40,4 кв.м., яке розташовано за адресою: м. Дніпро, провулок Вільний, будинок 5, приміщення 3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101).

Керуючись ст. ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, - ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору дарування недійсним задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 (ОСОБА_2 - в називному відмінку) ОСОБА_5, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження нерухомим майном - нежитловим приміщенням кафетерію загальною площею 40,4 кв.м., що розташовано за адресою: м. Дніпро, провулок Вільний, будинок 5, приміщення 3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101).

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.Ю.Марченко