Справа № 154/1365/19 Головуючий у 1 інстанції: Каліщук А. А.
Провадження № 22-ц/802/1199/19 Категорія: 29 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Волинський обласний військовий комісаріат, Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області, про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області, про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.11.2018 року № 92 на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019 р. даний наказ було визнано протиправним та скасовано. Зазначає, що відповідач незаконно притягнувши його до дисциплінарної відповідальності, спричинив йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, приниженні честі та гідності офіцера Збройних Сил України, яке мало місце на зборах осіб офіцерського складу, військовослужбовців та держслужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 . Просить стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на свою користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн.
Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що неправомірність притягнення його до дисциплінарної відповідальності підтверджена рішенням суду. Таким чином протиправна поведінка відповідача мала місце, а відповідно існує і його право на відшкодування завданої йому такою поведінкою моральної шкоди.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019 у справі № 857/2737/19 не встановлено в діях ОСОБА_2 протиправних дій під час призначення та проведення службового розслідування, а лише скасовано наказ військового комісара, яким було обрано вид дисциплінарного стягнення. Позивач не довів, в чому саме полягає завдана йому моральна шкода, а обов`язковому з`ясуванню при розгляді таких справ підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподійювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що сам факт притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, без доведення наявності шкоди та без доведення наявності причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і діями відповідача, які є обов`язковими умовами для відшкодування моральної шкоди, не свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 січня 2018 року в справі № 804/2252/14.
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області подало відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків передбачених ЦК України. Позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди, не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та настанням негативних наслідків для позивача. Не зрозуміло, з яких міркувань виходив позивач, оцінюючи моральну шкоду в 50 000,00 грн.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували, що внаслідок притягнення його до дисциплінарної відповідальності відбулось приниження честі та гідності, зниження престижу, ділової репутації, і як наслідок заподіяння моральної шкоди. Сам факт притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, без доведення наявності шкоди та без доведення наявності причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і діями відповідача, які є обов`язковими умовами для відшкодування моральної шкоди, не свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди. Крім того, порушені права позивача були повністю відновленні шляхом скасування дисциплінарного стягнення та виплати йому скасованої премії за грудень 2018 року.
З такими висновками не погоджується суд апеляційної інстанції.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пунктів 1-5 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

За ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).
У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.11.2018 № 92 на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с. 71-74).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019 у справі № 857/2737/19 даний наказ було визнано протиправним та скасовано (а.с. 4-6).
Відповідно до п. 97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.
Обгрунтовуючи спричинення йому відповідачем моральної шкоди, позивач вказує, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, приниженні честі та гідності, оскільки оголошення догани відбулось на зборах офіцерського складу Володимир-Волинського ОВК.
Доказів протилежного відповідач суду не надав.
За п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Суд апеляційної інстанції на підставі вказаних вище норм закону та встановлених фактичних обставин справи приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 зазнав душевних страждань, що полягають у приниженні його честі та гідності як офіцера Збройних Сил України у тому числі під час доведення надалі скасованого судом наказу на зборах осіб офіцерського складу Володимир-Волинського ОВК. Пункт про доведення наказу до особового складу міститься і в самому наказі від 26.11.2018.
Неправомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності встановлено рішенням суду.
Суд апеляційної інстанції враховує те, що як встановлено судом першої інстанції, порушені права позивача були повністю відновлені шляхом скасування дисциплінарного стягнення та виплати йому скасованої премії за грудень 2018 року.
Визначаючи розмір належної до відшкодування моральної шкоди, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, їх тривалість, ступінь зниження ділової репутації під час доведення наказу на зборах, час та зусилля, що були необхідні для відновлення попереднього стану та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування завданої моральної шкоди 1500,00 грн.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

За ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. З п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. За ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли (держави). Відповідно до п.п. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому за подачу позовної заяви підлягало до сплати 1921 грн, а за подачу апеляційної скарги 2881,5 грн, а всього 4802 грн 50 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовна вимога задоволена на 3 відсотки, стягненню з відповідача в користь держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 144 грн 07 коп. (3% від 4802,5 грн).

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_2 , у відшкодування моральної шкоди 1500,00 грн (одну тисячу п`ятсот гривень 00 копійок).
В решті позову відмовити.
Стягнути з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір в розмірі 144 (сто сорок чотири гривні 07 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді