БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1632/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ з а о ч н е /

"28" січня 2019 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування належним їй на праві власності житловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1, та зняти його з реєстрації. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач їй родичем не являється, а був зареєстрований нею в її будинку в 2014 році на прохання знайомих. Проте з 2014 року ОСОБА_2 в її будинку не проживає, мешкає і працює в м. Києві, зв'язок не підтримує, комунальних платежів не сплачує, участі в утриманні житла не бере, хоча продовжує бути зареєстрованим в її житловому приміщені, чим порушує її права власника житла.

Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що перешкод у користуванні житлом ОСОБА_2 вона не чинила, відповідач лише був зареєстрований у її будинку, але жодного дня не проживав. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце слухання справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч.11 ст.128 ЦПК України), що підтверджується відповідною публікацією від 16.01.2019р., але в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав.

Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено органом реєстрації за наявності відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Згідно зі ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб.

З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 у будинку ОСОБА_1 ніколи не проживав та не мав наміру проживати, а був лише у 2014 році там зареєстрований у зв'язку з відсутністю в ОСОБА_3 правоустановлюючих документів на його власне житло; ОСОБА_2 є колишнім зятем ОСОБА_3 й у родинних стосунках з ОСОБА_1 не перебуває.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється одноособовим власником житлового будинку по АДРЕСА_1. Відповідач по справі ОСОБА_2 в родинних стосунках з позивачкою не перебуває, членом її сім'ї не являється. Водночас ОСОБА_2 з 05 квітня 2014 року значиться зареєстрованим в будинку позивачки за її згодою, але фактично там ніколи не проживав, комунальними послугами не користувався, участі в утриманні житла не брав, що підтверджується копіями паспорта, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.08.2010р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2010р., домової книги, довідкою Борзнянської міської ради №6006 від 19.10.2018р., актом обстеження житлово-побутових умов від 22.12.2018р., показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідачем всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів поважності причин його тривалого непроживання у житловому помешканні позивачки.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не має наміру надати належний їй на праві приватної власності житловий будинок для проживання відповідачу, а останній в ньому не проживає без поважних причин з квітня 2014 року і в добровільному порядку не бажає вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку з даного помешкання, що перешкоджає позивачці використовувати всі правомочності власника житла, порушуючи цим самим її законні права та інтереси, то суд вважає вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.317, 321, 383, 386 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.2, 3, 12, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване в АДРЕСА_1, й належить на праві власності ОСОБА_1, зі зняттям його з реєстрації місця проживання за даною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Борзнянський районний суд) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець