ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

справа № 642/4427/18

провадження № 22-ц/818/693/19

01 лютого 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

імена (найменування сторін):

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс»,

відповідач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року в складі судді Шрамко Л.Л.,

у с т а н о в и в:

В серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» (далі - ТОВ «Харків Екоресурс») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів.

Позовна заява мотивована тим, що 27 листопада 2012 року ТОВ «Харків Екоресурс» опублікувало в газеті «Харьковские известия» Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів (далі - Договір). В листопаді 2012 року Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - УДППЗ «Укрпошта») було доставлено примірник вказаної газети за місцем проживання відповідачів - АДРЕСА_1, будинок АДРЕСА_1 місто Харків. Договір набрав чинності для жителів приватного сектору Холодногірського району (колишня назва - Ленінського району) міста Харків з 01 січня 2013 року. На адресу ТОВ «Харків Екоресурс» не надходило жодних заяв про незгоду відповідачів з умовами опублікованого Договору. Графіком, погодженим адміністрацією Холодногірського району (колишня назва - Ленінського району) міста Харків, було визначено, що кожного вівторка ТОВ «Харків Екоресур» здійснюватиме вивезення побутових відходів по вул. Ніжинській у місті Харкові. Відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги з вивезення побутових відходів за період з 01 вересня 2015 року по 01 серпня 2018 року, у зв'язку з чим у них утворилась заборгованість в розмірі 883 грн. 11 коп. Враховуючи викладене, ТОВ «Харків Екоресурс» просило стягнути з відповідачів на свою користь вказану заборгованість, а також інфляційні втрати в розмірі 151 грн. 23 коп., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 37 грн. 85 коп., а всього - 1 072 грн. 19 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року позов ТОВ «Харків Екоресурс» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 1 072 грн. 19 коп., із яких сума основної заборгованості за надання послуг - 883 грн. 11 коп.; інфляційні втрати - 151 грн. 23 коп.; три відсотки річних від простроченої суми - 37 грн. 85 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, мешкають в будинку АДРЕСА_1, не сплачують встановлені органом виконавчої влади збори та платежі, пов'язані з вивезенням твердих побутових відходів від вказаного будинку, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з урахуванням інфляційних втрат і трьох процентів річних.

05 листопада 2018 року ОСОБА_5 - представник ОСОБА_4 звернувся до Апеляційного суду Харківської області з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив обставин у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, та не застосував норму матеріального права, яка підлягала застосуванню. Зазначає, що матеріали містять не доказів на підтвердження доставки примірника газети «Харьковские известия» за місцем проживання відповідачів. Вивезення власних побутових відходів відповідачі здійснювали самостійно та повідомили ТОВ «Харків Екоресурс» про відмову від укладення Договору, однак позивач їм повідомив, що укладення такого Договору є обов'язком споживача. Крім того зазначає, що позивач був поінформований про відмову відповідачів від укладення Договору, однак формально продовжував надавати послуги з вивезення побутових відходів та звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути збільшену суму заборгованості.

Позивач, ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржили, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 28 грудня 2011 року № 940 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцями таких послуг визначено Комунальне підприємство «Комплекс з вивозу побутових відходів», Комунальне підприємство Комунального господарства «Харківкомуночиствод», ТОВ «Харків Екоресурс».

27 листопада 2011 року між Департаментом житлового господарства Харківської міської ради як замовником та ТОВ «Харків Екоресурс» як виконавцем було укладено договір № 625 про надання послуг з вивезення побутових відходів, за яким виконавець зобов'язався відповідно до графіка надавати послуги з вивезення побутових відходів з приватного сектору.

Пунктом 7 вказаного договору передбачено, що виконавець зобов'язується укласти договори про надання послуг з вивезення побутових відходів із споживачами на території, визначеній цим договором.

27 листопада 2012 року в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия» було опубліковано Договір для власників та мешканців житлових будинків приватної власності, який набирає чинності з 01 січня 2013 року та укладається на три роки.

Пунктами 1 та 11 Договору передбачено, що ТОВ «Харкеів Екоресурс» як виконавець зобов'язується згідно з графіком надавати споживачу послуги з вивезення побутових відходів, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором. Розрахунок обсягу і вартості здійснюється згідно з Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та додатком № 1 до цього Договору, який є невід'ємною його частиною.

Згідно з пунктом 34 вказаного Договору споживач ознайомлений з Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та витягами із законодавства про відходи, санітарними нормами і правилами поводження з побутовими відходами та утримання території населених пунктів, оскільки вищевказані документи публікуються разом із Договором в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия».

20 листопада 2012 року між ТОВ «Харків Екоресурс» та УДППЗ «Укрпошта» було укладено Договір про надання послуг з доставки рекламної та/або інформаційної продукції № 06-736.

У позовній заяві ТОВ «Харків Екоресурс» вказувало про те, що УДППЗ «Укрпошта» доставило відповідачам примірник газети «Харьковские известия» від 27 листопада 2012 року № 142 (2580)/1, в якому було опубліковано Договір. Як на доказ, що підтверджує зазначені обставини, позивач посилався на Акт виконаних робіт від 10 грудня 2012 року до договору № 06-736.

Установлено, що у зазначеному Акті відсутні відомості про те, що послуги з доставки вказаного примірника газети виконано саме за адресою місця реєстрації відповідачів.

Графіком планово-подвірного вивезення твердих побутових відходів з приватних домоволодінь Ленінського району міста Харкова підтверджується, що АДРЕСА_1 входить до території, яку обслуговує позивач. Проте неможливо встановити, чи обслуговується домоволодіння АДРЕСА_1 розташоване на вказаній вулиці.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вказаної вимоги процесуального закону ТОВ «Харків Екоресурс» не надано належних доказів на підтвердження факту отримання відповідачами проекту Договору, а також факту надання ним послуг з вивезення побутових відходів за місцем проживання відповідачів.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-1У), споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 35-1 Закону України «Про відходи» власники або наймачі, користувач, у том числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту.

Враховуючи, що в процесі прийняття спеціального закону - Закону № 1875-1У - зміни до Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) Верховною Радою України не розглядалися та не приймалися, стосовно спірних правовідносини норми спеціального закону не можуть конкурувати з нормами основного акта цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з частинами 1, 2 статті 641 ЦК України пропозицією укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажити товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (частини 1, 2 статті 642 ЦК України).

Статтею 643 ЦК України передбачено, що якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Належних і допустимих доказів на підтвердження отримання такої відповіді від відповідачів або вчинення ними дій, які б свідчили про їх бажання укласти цей договір або фактичне користування наданими послугами - матеріали справи не містять.

За змістом вказаних правових норм не є належним доказом пропозиції про укладення публічного договору надсилання примірника газети, в якій було надруковано договір про надання послуг, оскільки ТОВ «Харків Екоресурс» не довело, що відповідачі отримали цю газету. Наявна в матеріалах копія Акта виконаних робіт до договору про безадресну доставку друкованого видання не містить підтвердження про отримання відповідачам проекту договору.

Отже, ТОВ «Харків Екоресурс» не доведено належним чином того, що ним було зроблено пропозицію відповідачам укласти договір.

За недоведеності отримання відповідачами пропозиції укласти договір та фактичного користування ними послугами з вивезення побутових відходів, безпідставним є посилання позивача на вищевказаний пункт 1 частини 3 статті 20 Закону № 1875-1У.

Виходячи з наведеного, підстав для задоволення позову у суду першої інстанції не було.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову ТОВ «Харків Екоресурс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1. за подачу апеляційної скарги, документально підтверджуються в розмірі 1 608 грн. 30 коп. (квитанція на а. с. 94).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, судовий збір в розмірі 1 608 грн. 30 коп. підлягає стягненню з позивача на користь ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1 608 грн. 30 коп. (одна тисяча шістсот вісім грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова