Номер провадження: 22-ц/813/872/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про визнання недійсним кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (далі - ПАТ «Імексбанк»), в якому просив суд визнати недійсним кредитний договір № 2402526/N від 25.11.2013 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Імексбанк» про визнання недійсним кредитного договору визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2017 року та справу направити до Приморського районного суду м. Одеси для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.05.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 27.01.2017 року визнано неподаною та повернуто апелянту (а.с.34).

Постановою Верховного суду від 20.06.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10.05.2017 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (а.с.52-54).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.07.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 27.01.2017 року (а.с.57-58).

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеда С.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2019 року прийнято до провадження вказано цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2017 року та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.

ПАТ «Імексбанк» своїм правом надання в порядку ст. 360 ЦПК України відзиву не скористався.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Так, повертаючи позовну заявуОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не були усунені вказані в ухвалі суду від 30 листопада 2016 року недоліки, а саме не були подані документи, що підтверджують сплату судового збору .

Апеляційний суд не може погодитись із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлені вимоги до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про визнання недійсним кредитного договору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому у статті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 7, ст. 84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, приймаючи Закон України «Про судовий збір», законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг для певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

У постановах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс17 викладено правовий висновок про те, що споживач звільняється від сплати судового збору лише при поданні позовної заяви і має сплатити судовий збір за подання до суду, зокрема, апеляційної скарги.

Відступаючи від практики Верховного Суду України, Велика Палата Верховного Суду прийшла висновку, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів», стаття 2 ЦПК України).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що районний суд помилково повернув позивачу позовну заяву до ПАТ «Імексбанк» про визнання недійсним кредитного договору, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, а тому згідно ст. 379 ч.1 п.4 ЦПК України, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2017 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу апеляційного суду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 279, 367, ч.2 ст.369, ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2017 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про визнання недійсним кредитного договору направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.01.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда