ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7472/19 Справа № 211/798/19 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів : Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Чубіна А.В.

сторони:

позивач- ОСОБА_1

відповідач- Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року, ухваленого суддею Ніколенко Д.М. в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 06 червня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області про встановлення факту нещасного випадку на виробництві.

Просила суд встановити факт нещасного випадку на виробництві, що стався з нею о 16-00 годині 03 лютого 1978 року на Домобудівельному комбінаті, зобов`язавши відповідача здійснити та здійснювати нарахування відповідних виплат, посилаючись на необхідність отримання виплат у зв`язку з інвалідністю та відмову відповідача в їх нарахуванні та виплаті.

В обґрунтування позову зазначила, що з нею о 16-00 годині 03 лютого 1978 року вперше стався нещасний випадок на виробництві: працюючи на Домобудівельному комбінаті, під час нанесення шпаклівки на висоті, стоячи на металевій решітці-люку, через низьку якість сварки металевої решітки-люка, нога заявника провалилась під решітку, в результаті чого вона отримала травму лівої ноги (закритий кістковий перелом лівої гомілки зі зміщенням).

За фактом нещасного випадку було складено акт форми Н-1 за підписами начальника цеху, інженеру охорони праці та техніки безпеки, старшого громадського інспектора.

Другий нещасний випадок стався з нею на тому ж підприємстві 29 січня 1983 року, про що, теж складався відповідний акт за формою Н-1.

26 вересня 2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про виплату одноразової допомоги у зв`язку з інвалідністю, а також інших необхідних виплат, однак 03 жовтня 2017 р. відповідачем було повідомлено про те, що вищезазначений акт має певні недоліки, через які здійснити передбачені законом виплати немає можливості.

Таким чином, зважаючи на те, що одержати або відновити вищевказаний акт форми Н-1 у неї немає можливості, оскільки підприємство, де вона працювала, так і країна, в якій було складено вказаний акт, вже не існує, тому просить задовольнити заявлені вимоги.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року позов ОСОБА_1 , задоволено частково.

Встановлено факт нещасного випадку на виробництві, що стався з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на Домобудівельному комбінаті о 16-00 годині 03 лютого 1978 року по вул .Орджонікідзе, буд. №67 в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, в результаті якого нею було отримано травму лівої ноги (закритий кістковий перелом лівої гомілки зі зміщенням).

Зобов`язано Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий ріг, пр.Миру, буд.30а, здійснити ОСОБА_1 , повторно розглянути питання нарахувань ОСОБА_1 виплат з врахуванням встановленого факту нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 о 16-00 годині 03 лютого 1978 року по вул.Орджонікідзе, буд.№67 в м.Кривому Розі Дніпропетровської області .

Стягнуто з Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім ) гривень 40 коп.

Відповідач Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Фонд зазначає, що при зверненні до Криворіжського відділення Фонду із заявою про видачу направлення на МСЕК позивач надала акт форми Н-1, який мав ряд недоліків, зокрема: відсутній № акту, дата про нещасний випадок на виробництві, що стався 03.02.1978 року, він не був затверджений керівником підприємства, не заповнені пункти 6 «вік», 11 «стаж роботи», 12 «Інструктаж», відсутня дата складення цього акту, у зв`язку із чим у Фонду не було підстав для прийняття цього акту для розгляду питання.

Скаржник зазначає, що саме нормами ст..ст.3,4 ЦПК України, Закону України «Про охорону праці» та Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, передбачено спеціальний порядок встановлення факту нещасного випадку на виробництві. Відповідно до п.п. 10, 11 Порядку для проведення розслідування наказом роботодавця створюється комісія з розслідування нещасного випадку у складі не менше 3-х осіб, до якої включається керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій спеціаліста з питань охорони праці (голова комісії), керівник структурного підрозділу підприємство, на якому стався нещасний випадок, представник робочого органу виконавчої дирекції Фонду, представник первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, інші особи, тобто, для проведення розслідування нещасних випадків та професійних захворювань законодавством передбачено створення спеціального тимчасового діючого колегіального органу, з визначенням його якісного та кількісного складу, завдань та повноважень.

Скаржник наголошує на тому, що з`ясування обставин і причин нещасного випадку, визначення, чи пов`язаний нещасний випадок з виробництвом та складання відповідних актів є спеціальною компетенцією комісії з розслідування нещасного випадку, а не суду, тому вимога позивача про зобов`язання скласти відповідні акти є порушенням виключної, передбаченої Законом №77-VІІІ та Порядком №1232, компетенції комісії на проведення розслідування нещасного випадку. Також, Фонд зазначає, що у разі незгоди потерпілого зі змістом акту про нещасний випадок питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, чиє рішення є обов`язковим для роботодавця та може бути оскаржено у судовому порядку (ч.ч.3, 4 ст.22 Закону України «Про охорону праці», п.п.33, 34 Порядку). У судовому порядку оскаржено може бути рішення посадової особи органу Держгірпромнагляду, а не рішення роботодавця, тому він є неналежним відповідачем по справі, оскільки на законодавчому рівні визначено коло осіб, дії яких оскаржуються в судовому порядку стосовно складання актів форми Н-1 та Н-5, і цей перелік осіб є вичерпний, розширеному тлумаченню не підлягає.

Фонд вважає, що зобов`язання покладене судом на відповідача про повторний розгляд питання нарахувань виплат позивачу з врахуванням встановленого факту нещасного випадку, є передчасним і такою вимогою, яку не заявляла ОСОБА_1 .

Також скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відділенням Фонду відповідно до постанови №5418 від 25.10.2001 продовжено раніше призначену страхову виплату, відповідно до нещасного випадку на виробництві час роботи на ВАТ «Криворізький Домобудівельник» та висновку МСЕК №053264 2-18 АВ від 28.11.1994 про встановлення 80% втрати працездатності безстроково.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лисиця Т.І., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника відповідача ОСОБА_4 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з викладених у скарзі підстав, позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Лисицю Т.І., які, кожна окремо заперечували проти задоволення апеляційної скарги , просили оскаржуване судове рішення залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до акту №б/н про нещасний випадок на виробництві, складеного без вказівки дати Криворізьким домобудівельним комбінатом за формою Н-1, ОСОБА_1 о 16-00 годині 03 лютого 1978 року, в будинку № 26 на мкрн. 4, жил масив руд. К . Лібкнехта Північна частина, проводячи шпаклювання стін машинного відділення ліфта та будки виходу на дах будинку, при шпаклюванні низу стіни стала на металічну решітку, яка слугувала для закриття горизонтального отвору. В цей момент із-за низької якості сварки обривається одна сторона металевого пруту на решітці та нога ОСОБА_1 провалюється в пустоту. причина нещасного випадку - низька якість зварювання металевої решітки - люку (а.с. 4-5 - копія акту).

Відповідно до акту №1 від 29.01.1983 р. за формою Н-1, складеного Криворізьким домобудівельним комбінатом за формою Н-1, ОСОБА_1 об 11-00 годині 29 січня 1983 року стоячи разом із ОСОБА_5 на столику, висотою 2 м., який був виготовлений із рейки шалівки, робила шпаклівку стін сходової клітки. Виробивши шпаклівку, ОСОБА_6 злізла зі столику, набрала шпаклівки знову та подала ОСОБА_1 , сама не захотіла піднятися наверх. В цей час стіл розвалився та ОСОБА_1 впала на сходову клітку, отримавши травму лівої ноги: закритий перелом гомілкової кістки, тощо. Причина нещасного випадку - використання риштовання, що невідповідні технічним умовам (а.с. 6-9 - копія акту).

Висновком медико-соціальної (експертної) комісії ОСОБА_1 внаслідок трудового каліцтва з 24 червня 2005 року встановлено першу групу інвалідності з 24 червня 2005 року безстроково, про що свідчить відповідна довідка МСЕК серії МСЕ - ДНА -01 № 448369 від 01.07.2005 р. (а.с. 11 - копія довідки).

Повідомленням Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 03.10.2017 р. № 02/1461, ОСОБА_1 на її заяву від 26.09.2017 р. про видачу направлення на МСЕК, зазначено, що в наданому нею для розгляду акті форми Н-1 без номера і без дати про нещасний випадок на виробництві, що стався з нею 03.02.1978 р. в Криворізькому домобудівному комбінаті, є недоліки, а саме: акт не затверджений головним інженером підприємства, не заповнені пункти 6 «возраст», пункт 11 «Стаж работы», пункт 12 «Вводный инструктаж», «инструктаж на рабочем месте», рядок «Акт составлен в ___ часов, число, месяц, год», тому прийняти акт за формою Н-1 без номера і без дати для розгляду питання направлення на МСЕК, у відділення немає підстав (а.с. 10 - копія листа).

Суд першої інстанції, частково, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та встановлюючи факт законності акту про нещасний випадок, що стався з позивачем 03 лютого 1978 р., виходив з того, що наданими позивачем доказами доведено факт нещасного випадку на виробництві який стався із позивачем 03 лютого 1978 року.

Відмовляючи позивачу у задоволені її вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування відповідних виплат, суд виходив з того, що суд не може перебирати на себе функції відповідного органу, не вбачаючи порушення прав та законних інтересів потерпілого.

Відмовляючи ОСОБА_1 в її вимозі щодо зобов`язання відповідача в майбутньому здійснювати відповідні виплати, суд виходив з того, що чинним законодавством України не передбачено захист прав та інтересів на майбутнє.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в судовому рішенні, і також частково погоджується із доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так з акту №б/н про нещасний випадок на виробництві, складеного без зазначення дати Криворізьким домобудівельним комбінатом за формою Н-1, вбачається, що ОСОБА_1 о 16-00 годині 03 лютого 1978 року, в будинку №26 на мкрн. 4, жил масив руд. К . Лібкнехта Північна частина, проводячи шпаклювання стін машинного відділення ліфта та будки виходу на дах будинку, при шпаклюванні низу стіни стала на металічну решітку, яка слугувала для закриття горизонтального отвору. В цей момент із-за низької якості сварки обривається одна сторона металевого пруту на решітці та нога ОСОБА_1 провалюється в пустоту. причина нещасного випадку - низька якість зварювання металевої решітки - люку. У п.17 цього акту- наслідки нещасного випадку по лікарняному листу зазначено - забій лівого стегна (а.с. 4-5,8).

З іншого акту №1 від 29.01.1983 р. за формою Н-1, складеного Криворізьким домобудівельним комбінатом за формою Н-1, вбачається, що ОСОБА_1 об 11-00 годині 29 січня 1983 року, стоячи разом із ОСОБА_5 на столику, висотою 2 м., який був виготовлений із рейки шалівки, робила шпаклівку стін сходової клітки. Виробивши шпаклівку, ОСОБА_6 злізла зі столику, набрала шпаклівки знову та подала ОСОБА_1 , сама не захотіла піднятися наверх. В цей час стіл розвалився та ОСОБА_1 впала на сходову клітку, отримавши травму лівої ноги. У п.16 зазначеного акту- наслідки нещасного випадку по лікарняному листу вказано: закритий 3-х лодижечний перелом лівої голені зі зміщенням з підвивихом стопи (а.с.9).

Наявні в матеріалах справи акти про нещасний випадок за формою Н-1, складені Криворізьким домобудівельним комбінатом підтверджують, що з позивачем ОСОБА_1 , двічі стався нещасний випадок на виробництві, перший раз у лютому 1978 року, коли ОСОБА_1 отримала травму у вигляді забою лівого стегна, другий раз у січні 1983 року, при цьому позивач отримала травму у вигляді закритого 3-х лодижечного перелому лівої голені зі зміщенням з підвивихом стопи.

Суд першої інстанції, встановлюючи факт нещасного випадку на виробництві, який стався із позивачем 03 лютого 1978 року, не звернув належної уваги на п.17 Акту, де чітко зазначено, що наслідком цього нещасного випадку по лікарняному листу встановлена травма у вигляді забою лівого стегна, а не закритий кістковий перелом лівої гомілки зі зміщенням, як помилково встановлено судом, оскільки травму у вигляді закритого 3-х лодижечного перелому лівої голені зі зміщенням з підвивихом стопи, позивач отримала під час другого нещасного випадку, який стався з нею 29 січня 1983 року.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі дослідженого доказу, а саме: акту №б/н про нещасний випадок на виробництві, складеного без зазначення дати Криворізьким домобудівельним комбінатом за формою Н-1, встановлено, що з ОСОБА_1 о 16-00 годині 03 лютого 1978 року, в будинку №26 на мкрн. 4, жил масив руд. К. Лібкнехта Північна частина, стався нещасний випадок в результаті, якого позивач отримала травму у вигляді забою лівого стегна і у цій частині вимоги позивача підлягають задоволенню, тоді, як в іншій частині, вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволені, з огляду на таке.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23 вересня 2009 року (далі - Закон № 1105-XIV), застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом. Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 1105-XIV, страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Статтею 28 Закону № 1105-XIV у редакції, чинній на час встановлення позивачу стійкої непрацездатності, передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно із Законом Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із: щомісячної страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності; страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому; страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому тощо.

Згідно зі статтею 30 Закону № 1105-XIV у цій же редакції ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я.

Відповідно до частин другої, третьої статті 40 цього Закону страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку зі страховим випадком; зазначений строк встановлюється МСЕК.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 1105-XIV у цій же редакції Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК.

Аналогічні положення містить стаття 42 Закону № 1105-XIV у редакції, яка діяла на час встановлення ОСОБА_1 стійкої втрати працездатності висновком МСЕК.

Отже, вирішуючи питання про право потерпілого на отримання одноразової страхової виплати, необхідно виходити із того, що право на її отримання настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

З огляду на зворотну дію законів у часі, підставою для виплати потерпілій особі одноразової страхової виплати є не час настання нещасного випадку, а саме дата висновку МСЕК про встановлення стійкої втрати працездатності, тому норми права необхідно застосовувати саме на час цієї події, тобто ті норми, що діяли на час встановлення МСЕК потерпілому стійкої втрати професійної працездатності (правова позиція Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року по справі № 132/1628/16-ц).

Відповідно до статті 44 Закону № 1105-XIV, яка набрала чинності на момент звернення позивачки з відповідною заявою, Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Після нещасного випадку, який стався із позивачем 03 лютого 1978 року ступінь втрати працездатності висновком МСЕК не встановлювався, оскільки акт про нещасний випадок мав ряд недоліків у зв`язку із чим позивач і звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Колегія суддів не може погодитись із висновком суду про зобов`язання відповідача повторно розглянути питання нарахувань ОСОБА_1 виплат з врахуванням встановленого факту нещасного випадку, що стався з позивачем на Домобудівельному комбінаті о 16-00 годині 03 лютого 1978 року, оскільки позивач таку вимогу не заявляла, а отже, враховуючи відсутність встановлення ступеня втрати професійної працездатності в результаті встановленого нещасного випадку, висновок суду у цій частині є передчасним.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З наведеної імперативної процесуальної норми вбачається, що рішення (ухвала) суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень та не може бути умовним, а розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявне неіснуючі порушення, суперечить приписам чинного законодавства України. Захист прав свобод та інтересів осіб є наступним, тобто передбачає наявність встановлення судом факту їх порушення. Чинним законодавством України не передбачено захист прав та інтересів на майбутнє, у зв`язку із чим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснювати у майбутньому певні страхові виплати, колегія суддів вважає правильним і належним чином обґрунтованим.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи що, в розумінні ст.376 ЦПК України, є підставою для його скасування, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367,369,374,376,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 06 червня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт нещасного випадку на виробництві, що стався з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на Криворізькому ОСОБА_2 комбінаті о 16-00 годині 03 лютого 1978 року по вул. Орджонікідзе , буд.№67 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в результаті якого нею було отримано травму лівої ноги - забій лівого стегна.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім ) гривень 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: