Ухвала

21 січня 2019 року

м. Київ

справа № 757/40565/15-ц

провадження № 61-955ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року та ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Аркада», товариства з обмеженою відповідальність «Будеволюція» про захист прав споживачів, внесення змін до договорів, визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовними вимогами до ПАТ «АКБ «Аркада», ТОВ «Будеволюція» про захист прав споживачів, внесення змін до договорів, визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

16 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позовних вимог шляхом заборони ПАТ «АКБ «Аркада» вчиняти дії та ухвалювати рішення про відкріплення позивача від закріплених за ним об'єктом інвестування.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2016 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2016 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від

05 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «АКБ «Аркада», ТОВ «Будеволюція»» про захист прав споживачів, внесення змін до договорів, визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії, залишено без задоволення.

28 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2016 року, рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2016 року, постанову Київського апеляційного суду від

05 грудня 2018 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 20 грудня

2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, на підставі пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2016 року та постанови Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року та витребувано матеріали справи № 757/40565/15-ц із суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від

24 листопада 2015 року та ухвали Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2016 року слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте заявник оскаржив у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, які не були предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач

відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на вищевказані обставини та норми закону у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року та ухвали Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2016 року слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частини другої

статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року та ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Аркада», товариства з обмеженою відповідальність «Будеволюція» про захист прав споживачів, внесення змін до договорів, визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило