Справа № 157/742/19 Головуючий у 1 інстанції: Антонюк О. В.
Провадження № 22-ц/802/839/19 Категорія: 50 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів Матвійчук Л.В., Федонюк С.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 24 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина. Позов мотивує тим, що 27 січня 2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу є син ОСОБА_3 , який проживає разом з нею. З січня 2019 року чоловік перейшов проживати до своїх батьків і з того часу жодної участі в утриманні сім`ї не приймає, не надає жодних коштів ні на її утримання, ні на утримання сина. Відповідач є особою молодого віку, фізично здоровим, з лютого 2019 року перебуває на заробітках у Польщі, де отримує значні кошти, однак добровільно приймати участь в утриманні її та дитини не бажає. Інших дітей у відповідача немає. Домовитись з відповідачем про розмір аліментів на її утримання та утримання сина не вдалося.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 24 червня 2019 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини усіх видів заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 08 травня 2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1666гривень судових витрат. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 637 гривень 77 копійок. В решті позову відмовлено. Рішення суду в межах стягнення сум платежів на утримання дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина, за один місяць допущено до негайного виконання.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає дане рішення незаконним та необгрунтованим. Суд помилково зазначив в рішенні, що він не заперечував щодо сплати аліментів на утримання сина в розмірі 900 грн., оскільки він погоджувався на сплату аліментів на утримання сина в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Його поїздки за кордон для пошуку роботи, не свідчать по отриманий ним дохід та спроможність сплачувати аліменти. Судом не взято до уваги доходи позивача - допомогу від держави при народженні дитини, допомогу від держави в зв`язку з тим, що вона є інвалідом другої групи. При цьому вона не заперечувала, що може працювати, незважаючи на наявність інвалідності. Суд відповідно до Сімейного кодексу може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Не погоджується з рішенням суду про стягнення з нього витрат на правову допомогу, вважає недоведеним факт їх понесення позивачем. Просить скасувати рішення Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 24 червня 2019 року в справі № 157/7452/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити лише позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з нього аліментів в її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу відповідача. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 може сплачувати в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дітей та дружини, визначив їх розмір в частці від заробітку, врахувавши вік та потреби дитини, фактичні обставини справи, законодавчі норми.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 27 січня 2018 року, актовий запис № 10. Шлюб, як вони пояснили у судовому засіданні, між ними не розірвано.

Від шлюбу у сторін є малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 17 серпня 2018 року.

Дитина сторін проживає з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідками Гуто-Боровенської сільської ради від 6 травня 2019 року № 534 від 3 травня 2019 року № 518 і чого відповідач в судовому засіданні не заперечив.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2 027,00 грн., з 1 липня - 2 118,00 грн., а з 1 грудня - 2 218,00 грн.

Згідно зі статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб, інших осіб на утриманні не має, на обліку в службі зайнятості, як безробітний, не перебуває, Відповідач не позбавлений обов`язку утримувати малолітню дитину, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при стягненні аліментів на утримання дітей.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а саме, що він є здоровою, працездатною особою і дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на дитину і дружину, при цьому визначивши їх розмір у частці від заробітку, оскільки від позивача заяви про визначення розміру в твердій грошовій сумі, не надходило Сума стягуваних аліментів відповідає інтересам та потребам дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем подано достатні та належні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, ці докази - розрахунок витрат та квитанція про сплату витрат підтверджують містять фактичний обсяг наданої правової допомоги, відображають вартість години за певний вид послуг та витрачений час на: участь в судових засіданнях, підготовку позовної заяви. Доводи апеляційної скарги з цього приводу були предметом дослідження суду першої інстанції і суд дав їм правильну юридичну оцінку.

Покликання відповідача на необхідність зменшення визначеного судом розміру стягнення аліментів на утримання дитини не беруться судом до уваги, оскільки розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку постійно змінюється у бік збільшення. Закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів (який станом на час перегляду справи судом апеляційної інстанції збільшено) не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

Доводи відповідача, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини у визначених судом розмірах, не підтверджуються належними доказами.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що відповідач матеріально підтримує батьків жодними належними доказами не підтверджені.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 24 червня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: