Справа № 502/688/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

Вилківської міської ради Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 27.04.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідачів, ОСОБА_2 , Вилківської міської ради Одеської області з вимогою встановити факт належності та визнати право власності на спадкове майно.

16 травня 2018 року позивачем подано уточнену позовну заяву. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Мічуріна» с. Десантне Кілійського району, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів та майновий пай у колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Мічуріна» с. Десантне Кілійського району Одеської області, в розмірі 1997 гривень. Однак, за життя ОСОБА_3 , належним чином своє право власності не оформив, свідоцтво в сільській раді не зареєстрував, Державний акт про право власності на землю не отримав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Спадщину, що відкрилася після його смерті прийняли в рівних частинах, шляхом звернення до нотаріальної контори, його брат ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_2 . Проте, ОСОБА_5 , належним чином своє право власності на 1/2 частину права на земельну частку (пай) та на 1/2 частину майнового паю у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 належним чином не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 та прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк.Однак, під час звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної частки (паю) після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , вона отримала відмову, оскільки спадкодавець не оформив свої спадкові права та відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). У зв`язку із зазначеним просить позов задовольнити та встановити факт належності ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) та майнового паю; визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Позивач, ОСОБА_1 , до суду не з`явилася, в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги щодо визнання права власності на Ѕ частку майнового паю в КСП «ім.. Мічуріна» не підтримує, в решті - позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, подала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач, Вилківська міська рада Одеської області, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, представником подано заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника.

На підставі письмових заяв позивача та відповідачів суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого Кілійською районною державною адміністрацією 19 вересня 1996 року, ОСОБА_4 належить право на земельну частку в колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Мічуріна» с. Десантне Кілійського району, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 грудня 2002 року державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №4882, ОСОБА_3 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Мічуріна» с. Десантне Кілійського району, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів та майновий пай у колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Мічуріна» с. Десантне Кілійського району Одеської області, в розмірі 1997 гривень.

Про перехід права на земельну частку (пай) до ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВАС №754662, зроблено відмітку у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення Кілійської райдержадміністрації від 31 липня 1996 року №326.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 03 вересня 2010 року виконавчим комітетом Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис №36.

Відповідно до повідомлення Теплодарської державної нотаріальної контори Одеської області від 11.07.2018 року № 472/01-16, після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , була відкрита спадкова справа № 53/2011, із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_5 .

З довідки, виданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області № 630 від 16.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті. На день його смерті з ним зареєстрована та проживала його сестра ОСОБА_2 .

Родинні відносини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 10 січня 1958 року Котловинською сільською радою Ренійського району Одеської області, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Десантненським сіль/бюро РАЦС 11 листопада 1969 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим 03 вересня 1979 року Кілійським райРАЦС Одеської області.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 08 грудня 2011 року, актовий запис № 295.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49532645 від 20.10.2017 року, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , заведена спадкова справа №115/2012 від 04.04.2012 року.

ОСОБА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Богачовою Н.М. було видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 січня 2015 року, зареєстрованих в реєстрі за № 75, 71, 71.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно інформаційного листа державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 28.03.2018 року № 862/02-14 видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної частки (паю), розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває у колективній власності СГП ім. Мічуріна, с. Десантне Кілійського району Одеської області, яку спадкодавець ОСОБА_5 прийняв після смерті свого брата ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (спадкова справа №53/2011 Кілія), але не оформив свої спадкові права, неможливо у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який в свою чергу є спадкоємцем Ѕ частини спадкового майна після свого брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

В ст. 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищезазначене, а також заяву позивача про часткову відмову від позовних вимог, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 , щодо встановлення факту належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , права на земельну частку КСП «ім..Мічуріна» с.Десантне, та визнання за позивачкою права власності на Ѕ частину земельної частки(паю) обґрунтованими, а також такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 258-259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , права на земельну частку (пай) у колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Мічуріна» с. Десантне, Кілійського району, Одеської області, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , права власності на Ѕ частину земельної частки (паю) у колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Мічуріна» с. Десантне, Кілійського району, Одеської області, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан