Справа № 461/8268/18 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/511/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Зубачик Н.Б. від 27 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Публічного акціонерного товариства «Львівгаз», Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 року позов задоволено частково. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі АДРЕСА_1 автономного опалення і гарячого водопостачання. Зобов`язано Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови відключення від центрального теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1 . Зобов`язано Виконавчий комітет Львівської міської ради розглянути питання про надання дозволу на відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання та влаштування автономного опалення і гарячого водопостачання. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржило ЛМКП «Львівтеплоенерго».

В апеляційній скарзі просять рішення скасувати в частині зобов`язання щодо Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови відключення від централізованого теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1 . Вважають рішення безпідставним, необґрунтованим і таким, що винесене з порушенням матеріальних та процесуальних норм права України та підлягає скасуванню. Зазначають, що з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007р. № 1268 внесено принципові зміни до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, щодо відключення від мереж централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води, які унеможливлюють відключення від ЦО та ГВП окремих квартир в багатоквартирному будинку і передбачають можливість відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання будинку в цілому за рішенням загальних зборів, за згодою всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку. Зазначають, що позивач визначає співвласників як третіх осіб, а не співвідповідачів, що є порушенням процесуального права, а саме винесене рішення без належного процесуального статусу сторін та без належних доказів їх правової позиції. Звертають увагу, що рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане власниками приміщень у житловому будинку. Також вважають, що суд виніс рішення про зобов`язання ЛМКП «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови відключення від централізованого теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1 , не врахувавши процедуру по влаштуванню автономного опалення чим перевищив межі своїх повноважень. Зазначає, що як вбачається з матеріалів справи жодних доказів, що підтверджували б неналежне надання послуг, (як основну підставу позовних вимог) позивач не надав, тому належних підстав для задоволення позовних вимог у суду не було.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на неї, відповіді на відзив,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р., ст. 19, ст.ст. 8, 19, 22, 55, 124 Конституції України, ч.1, 2 ст. 16, ст.ст. 5, 319, 321, 383 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 81, 89 ЦПК України, ст.ст. 15, 18, 19, 24 Закону України «Про теплопостачання», ч.1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», п.6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п 8, 9, 10, 39 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 та пунктом 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. та задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 (по 1/3 кожен) на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого Франкіською районною адміністрацією Львівської міської ради 16 березня 2006 року, договору про зміну форми власності на квартиру, посвідченого 06.09.2013 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №3-2185. В судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Львівської міської ради із заявою щодо надання дозволу на відключення від системи централізованого опалення встановлення індивідуальної системи опалення в квартирі АДРЕСА_1 . Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради листом №2501-2377 від 07 серпня 2018 року повідомив ОСОБА_4 , що для вирішення питання відключення житлового будинку від мереж централізованого опалення його власник повинен звернутися до комісії з письмовою заявою відключення від мереж ЦО і ГВП; комісія розглядає надані документи пише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеною пункту). Надання дозволу на відключення від системи центрального опалення та влаштування індивідуальної системи опалення проводиться лише на будинок в цілому, за умови висловленої письмової згоди усіх власників приміщень у житловому будинку та технічної можливості. Позивачу рекомендовано для надання дозволу на відключення від системи центрального опалення та влаштування індивідуального опалення: організувати загальні збори мешканців будинку для прийняття спільного рішення про від`єднання від системи центрального опалення та гарячого водопостачання і створити ініціативну групу; звернутися до міжвідомчої комісії при виконкомі Львівської міської рад/ письмовою колективною заявою (з підписами усіх мешканців будинку) про відключення від мереж ЦО і ГВП, у якій необхідно зазначити причини відключення та додати копію протоколу загальних зборів мешканців будинку. Згідно листа ЛМКП «Львівтеплоенерго» №Г-407/02-373 вих від 30.07.2018 року у 84-квартирному житловому будинку на АДРЕСА_2 станом на 30 липня 2018 року є відключеними від системи централізованого теплопостачання шістнадцять квартир. Згідно ескізного проекту від`єднання від центрального опалення та влаштування індивідуального на АДРЕСА_3 , розробленого інженером-проектувальником Всеукраїнської громадської організації «Гільдія проектувальників у будівництві» ОСОБА_5 від`єднання квартири АДРЕСА_4 не впливає на роботу системи центрального опалення в цілому. Таким чином, позивач має право на влаштування індивідуального опалення. Встановлення індивідуального опалення у квартирі жодним чином не мало б порушувати прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Суд приймає до уваги твердження, що у відповідності до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання, затвердженого наказом від 22.11.2005 № 4 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» виготовляє технічні умови на відключення квартир від системи централізованого опалення та центрального водопостачання, у зв`язку з неналежним наданням послуг з постачання теплової енергії та економністю індивідуальної системи, для влаштування автономного опалення.З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає позовні вимоги в частині зобов`язання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі АДРЕСА_1 автономного опалення і гарячого водопостачання та зобов`язання Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови відключення від центрального теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1 повністю доведеними, обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Разом з тим, розглядаючи вимогу про зобов`язання Виконавчого комітету Львівської міської ради видати розпорядження про надання дозволу на відключення квартири АДРЕСА_1 б від мережі ЦО і ГВП та влаштування автономного опалення і гарячого водопостачання суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, дотримуючись принців законності, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, суд не має права втручатися в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування та зобов`язувати Виконавчий комітет Львівської міської ради виносити розпорядження. Відтак, суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити частково та зобов`язати Виконавчий комітет Львівської міської ради розглянути питання про надання дозволу на відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання та влаштування автономного опалення і гарячого водопостачання.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, не відповідають.

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовною заявою (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Публічного акціонерного товариства «Львівгаз», Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якій просила:

-зобов`язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі АДРЕСА_1 б автономного опалення і гарячого водопостачання;

-зобов`язати Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови відключення від центрального теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати Львівську міську раду надати розпорядження про надання дозволу на відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі ЦО і АДРЕСА_5 та влаштування автономного опалення і гарячого водопостачанн я.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку з неналежним наданням послуг постачання теплової енергії позивач вирішила відмовитися від централізованого опалення квартири, маючі на меті встановити у своїй квартирі автономну систему опалення. Враховуючи те, що відповідачами було відмовлено позивачу у задоволенні звернення щодо надання дозволу на встановлення індивідуального опалення в квартирі, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Свідоцтва про право власності на квартиру №222550 від 16.03.2006р., Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 06.09.2013 року, Договору дарування частки квартири від 06.09.2013 року, Договору про зміну форми власності на квартиру від 06.09.2013 року, (а.с. 19-25, а також Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.158-165), власниками квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , якої стосується спір є дві особи, а саме позивачка ОСОБА_4 (2/3 частки квартири) та ОСОБА_3 (1/3 частка квартири).

Позовні вимоги, які були частково задоволені судом першої інстанції стосуються квартири вцілому.

Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

За ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно вказаних вимог закону, питання, які стосуються квартири вцілому, що належить співвласникам на праві спільної часткової власності, (зокрема і спірні питання, що є предметом спору), вирішуються виключно за згодою усіх співвласників квартири.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 не є стороною у даній справі, ані позивачем, ані відповідачем, хоча рішення у даній справі прямо впливає на її права та інтереси співвласника квартири, оскільки позов (позовні вимоги), як вказано вище, стосується квартири вцілому.

Тому, ОСОБА_3 не будучи у даній справі ні позивачем, ані відповідачем не могла повноцінно висловити своєї думки (згоди) як співвласник, що мала б юридичне значення у даній справі стосовно позовних вимог, ані на їх підтримання, ані в заперечення проти задоволення таких.

Відповідно, провівши розгляд справи та винісши рішення без роз`яснення позивачці її прав, передбачених ст. 12 ЦПК України та відповідно без належного залучення до участі у справі як сторони співвласниці квартири, якої стосується спір та вирішення питань, які прямо впивають на її права та інтереси, судом порушено вимоги процесуального закону, що вказує на необхідність скасування рішення та відмови в позові вцілому, враховуючи, також, вимоги ч.4 ст. 367 ЦПК України, а крім цього, неможливість залучення згаданої особи до участі у розгляді справи, як сторони на стадії апеляційного розгляду.

Зважаючи на те, що апелянт вказував на згадану обставину у апеляційній скарзі як на одну із підстав для скасування рішення, доводи апеляційної скарги, слід вважати частково обґрунтованими та скаргу частково задовольнити.

Відповідно рішення суду слід скасувати з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову вцілому.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Публічного акціонерного товариства «Львівгаз», Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра