Справа № 473/245/19
РІШЕННЯ

іменем України

"01" лютого 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в якому вказував, що 12 серпня 1989 року у Вознесенському міськвідділі ЗАГСу Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №281.

Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. На примирення не згодний. В звязку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Додатково зазначив, що на примирення не погоджується.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги визнала повністю. На примирення не погодилася. Вказала, що спір про поділ спільного майна відсутній. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому судом встановлено, що 12 серпня 1989 року у Вознесенському міськвідділі ЗАГСу Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №281.

Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені.

Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю та наполягали на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 12 серпня 1989 року у Вознесенському міськвідділі ЗАГСу Миколаївської області, актовий запис №281 розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище «Вельмізєва».

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв