Справа № 291/1102/18
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2019 року

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого - судді Митюк О.В.,

за участю секретаря - Підгорної А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Бабічука Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до Приватного сільскогосподарського підприємства "Агрофірма"Світанок", Приватного підприємства "Ружинський край", третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного реєстратора Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирськї області - ОСОБА_3

про визнання недійсним договору оренди землі, витребування та повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до Приватного сільскогосподарського підприємства "Агрофірма"Світанок", Приватного підприємства "Ружинський край", третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного реєстратора Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирськї області - ОСОБА_3, мотивуючи його тим, що він є власником земельних ділянок відповідно до державних актів на право на земельну ділянку серії ЯБ №858517, виданого 01.06.2006 р. Ружинською районною державною адміністрацією, кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0185, площею 2.6316 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої, на території Білилівської сільської ради Ружинського району, Житомирської області, та серії ЯБ №859435, виданого 01.06.2006 р. Ружинською районною державною адміністрацією, кадастровий номе :05:000:0261, площею 0.2076 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої, на території Білилівської сільської ради Ружинського району, Житомирської області. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру пра власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборо відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої станом на 20.08.2018 року, позивачу стало відомо, що 16.09.2015 р., по відношенню до зазначених вище земельних ділянок, між ним, як орендодавцем та ПСП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК", як орендарем було укладено договір оренди землі. Із зазначеної інформації, вбачається, що 02.07.2016 р., Державним реєстраторо: Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирське області, ОСОБА_3 , проведено державну реєстрацію права оренд земельної ділянки, з кадастровим номером: :05:000:0185, площею 2.6316 га, та земельної ділянки кадастровим номером: :05:000:0261, площею 0.2076 га. Строк оренди становить 10 років. Разом з тим, зазначена Інформація свідчить про те, що на сьогоднішній день Приватне підприємство «Ружинський Край» (Ідентифікаційний код юридичної особі 42016935) являється орендарем вищевказаних земельних ділянок, які належить позивачу на праві власності, а він являється орендодавцем таких земельних ділянок. А проведення державної реєстрації права оренди земельних ділянок та виникнення у ПП «Ружинський Край» права орендаря, здійснено на підставі:

-вищезазначеного договору оренди землі від 16.09.2015 р.; статуту Приватного підприємства «Ружинський Край» від 22.03.2018 р.; рішення власника №1 Приватного підприємства «Ружинський Край» від 22.03.2018 року; розподільчого балансу (у тому числі додатку №5 п. 5.4. до розподільчого балансу) між Приватним сільскогосподарським підприємством «Агрофірма «Світанок» та Приватним підприємством «Ружинський Край» від 22.03.2018 р.; рішення власника Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» номер: 22/03/18 від 22.03.2018 р..

Про існування зазначених документів, позивачу як власнику земельних ділянок, не було відомо до 20.08.2018 р., оскільки копій чи оригіналів зазначених документів, йому не надавалося, а ні зі сторони ПСП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК", а ні зі сторони ПП «Ружинський Край». 29.08.2018 року на адреси відповідачів позивачем було направлено заяви - вимоги про надання вищевказаних документів, та оспорюваних договорів оренди, але заяву-вимогу виконано не було. Як уже відмічено вище про існування спірного договору оренди, позивач дізнався 20.08.2019 року за результатом ознайомлення із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Проте, позивач, не вчиняв жодних дій, щодо підписання зазначеного договору, своєї волі щодо укладення договору у письмовій формі, не проявляв, істотні та інші умови договору не погоджував. Підпис на договорі оренди від імені позивача виконано невідомою особою та йому не належить. Також позивач не уповноважував будь-яку іншу особу на укладення від його імені подібного роду правочину. Вищенаведені обставини та норми чинного законодавства України є підставою для визнання спірного договору недійсним. Наявність договорів оренди землі порушує його права і не відповідає його інтересам як власника нерухомого майна. З вказаних підстав позивач просить суд визнати договір оренди землі недійсними, витребувати у відповідача належні йому земельні ділянки. Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з вказаних в позовній заяві підстав, а саме :вважає договір оренди землі 16.09.2015 року недійсним, тому, що позивач ОСОБА_2 не підписував оспорювані договора оренди землі, про існування спірного договору оренди, дізнався лише 20.08.2019 року за результатом ознайомлення із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Представник відповідача - Приватного сільскогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок», в судовому засіданні позовні вимоги не визнав просив в задоволенні їх відмовити так як позивач претензій до ПСП, щодо недійсності договору оренди землі не мав з моменту укладення вказаного договору та отримувала орендну плату. В подальшому в судове засідання не з`явився подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав.

Відповідач ПП "Ружинський край" в судовому засіданні пояснив, що вимоги позивача є незаконними та необгрунтованими, оскільки ПП "Ружинський край" є правонаступником ПСП "Агрофірма "Світанок" та було створене шляхом виділу з вказаного підприємства, тобто внаслідок реорганізації ПСП "Агрофірма "Світанок". А тому на підставі ст.106 ЦК України та ч.1 ст.6 Закону України "Про оренду землі" до ПП "Ружинський край" перейшли всі права та обов`язки по договорах оренди землі, укладених між ПСП "Агрофірма "Світанок" та позивачами. Відповідач ПП "Ружинський край" також зазначає, що земельні ділянки, належні позивачу, обробляються у відповідності до цільового призначення, по договорах оренди землі сплачується орендна плата, а тому вказані договора виконуються обома сторонами правочину в повному обсязі, що свідтить про те, що права позивачів як орендодавців земельних ділянок ніяким чином не порушені і підстав для розірвання даних договорів оренди немає.

Третя особа в судове засідання не з`явилася належним чином повідомлена, причини неявки суд не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За правилами ст.207 ЦК України, правочин ввважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України, визначено - передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом в) ч.3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки на ряду з іншими способами здійснюється також шляхом визнання угоди недійсною.

У Правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 січня 2017 року у справі №6-2777 цс16 зазначено, що спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» та ст.93 ЗК України визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про оренду землі», орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Статею 6 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку,передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ст.ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов"язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов"язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Частиною 1статті 15 Закону України «Про орендуземлі» визначено істотні умови укладеннядоговору орендиземлі.

Договір оренди землі може бути визнано в судовому порядку недійсним з підстав, встановлених ст. 215 ЦК та частиною 2 статті 15 Закону "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зі ст. 215 ЦК України вбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст. 203 ЦК України, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 Закону України «Про оренду землі» є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до Закону України «Про оренду землі»; недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК України) .

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", зазначається, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом.

Судом встановлено, що позивач є власником земельних ділянок відповідно до державних актів на право на земельну ділянку серії ЯБ №858517, виданого 01.06.2006 р. Ружинською районною державною адміністрацією,кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0185, площею 2.6316 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої, на території Білилівської сільської ради Ружинського району, Житомирської області, та серії ЯБ №859435, виданого 01.06.2006 р. Ружинською районною державною адміністрацією, кадастровий номе :05:000:0261, площею 0.2076 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої, на території Білилівської сільської ради Ружинського району, Житомирської області. (а.с.9-10).

Відповідно до договору оренди землі від 16.09.2015 року, між ОСОБА_2 та ПСП «Агрофірма «Світанок» укладено договір оренди землі б/н, згідно якого останньому в оренду були передані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.8392 га., кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0185, та :05:000:0261, терміном на 10 років, яка знаходиться на території Білилівської сільської ради Ружинського району, Житомирської області, які були підписані сторонами.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру пра власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборо відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається що 02.07.2016 р., Державним реєстраторо: Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирське області, ОСОБА_3 , проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, з кадастровим номером: :05:000:0185, площею 2.6316 га, та земельної ділянки з кадастровим номером: :05:000:0261, площею 0.2076 га. Строк оренди становить 10 років.

Разом з тим, зазначена Інформація свідчить про те, що на сьогоднішній день Приватне підприємство «Ружинський Край» (Ідентифікаційний код юридичної особі 42016935) являється орендарем вищевказаних земельних ділянок, які належить позивачу на прав власності, а він являється орендодавцем таких земельних ділянок.

Відповідно наданих доказів відповідачами та третьою особою - проведення державної реєстрації права оренди земельних ділянок та виникнення у ПП «Ружинський Край» права орендаря, здійснено на підставі: вищезазначеного договору оренди землі від 16.09.2015 р.; статуту Приватного підприємства «Ружинський Край» від 22.03.2018 р.; рішення власника №1 Приватного підприємства «Ружинський Край» від 22.03.2018 року; розподільчого балансу (у тому числі додатку №5 п. 5.4. до розподільчого балансу) між Приватним сільскогосподарським підприємством «Агрофірма «Світанок» та Приватним підприємством «Ружинський Край» від 22.03.2018 р.; рішення власника Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» номер: 22/03/18 від 22.03.2018 р..

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ПП "РУЖИНСЬКИЙ КРАЙ", являється правонаступником ПСП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК" (), зокрема дане підтверджується відповідними витягами-роздруківками з офіційного сайту, які додаються до матеріалів позовної заяви.

З урахуванням того, що ПП «Ружинський Край», являється правонаступником ПСП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК" та зважаючи на документи на підставі яких було проведі державну реєстрації права оренди за спірним договором, фактичне дає підстави вважати що відповідачем - ПСП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК", передано право оренди за спірним договором, відповідачу - ПП «Ружинський Край».

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 502/752-754/19-25 від 25.04.2019 року, підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Орендодавець» ліворуч рукописного запису « ОСОБА_2 » у трьох примірниках Договору оренди землі від 16.09.2015 року, укладеного між Орендодавцем ОСОБА_2 та Орендарем ПСП «Агрофірма «Світанок», згідно якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2.8392 га (рілля-2.6316 га, сіножаті - 0.2076 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0185, :05:000:0261, виконані не ОСОБА_4 , а іншою особою (т.2 а.с.113-148123).

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення.

Воля сторін полягає у їх згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бут: взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

У постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 р. № 6-127цс13 зазначено, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельне ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє і момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписок письмового документа.

Отже, підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі Правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення, які повинні бути взаємними та двосторонніми. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення.

Без волевиявлення сторони неможливе вчинення договору.

В тому ж випадку, коли сторона не приймала участі в укладенні договору, відповідні не виконувала свого підпису та як наслідок не виявляла своєї волі щодо його укладення погодження його умов, вона має право вимагати визнання такого договору недійсною, на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК Укуаїки, як такого, що не відповідає її внутрішній волі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 N 9, судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституці України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховнок Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актах інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим ) випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральних засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, кріх актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно де Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідністі правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

У п. 8 зазначеної Постанови роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, як; встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.

Проте, позивач, не вчиняв жодних дій, щодо підписання зазначеного договору, своєї волі щодо укладення договору у письмовій формі, не проявляв, істотні та інші умови договору не погоджував.

Підпис на договорі оренди від імені ОСОБА_2 виконано невідомою особою та йому не належить.

Також позивач не уповноважував будь-яку іншу особу на укладення від його імені подібного роду правочину.

Вищенаведені обставини та норми чинного законодавства України є підставою для визнання спірного договору недійсним.

Як уже відмічено вище ПП «Ружинський Край», являється правонаступником ПСП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК", та згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеї Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, фактична користувачем земельних ділянок, які є власністю позивача.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист пра власності та інших речових прав» встановлено, що відповідно до статті 387 ЦК У країн особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконно володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володій відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майї доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказі що підтверджують виникнення такого права у позивача (п. 23 Постанови).

Застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, її власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правої підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначені (п. 23 вказаної Постанови).

З урахуванням того, що належні на праві власності позивача, земельні ділянки перебувають фактично без законних підстав у ПП «Ружинський Край», у розумінні вищенаведеного, вони підлягають витребуванню від останнього та передачі їх позивачу.

За правилами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 12 та 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна та зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належнимиє докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У судовому засіданні встановлено, що підпис на договорі оренди землі, укладеному 16.09.2015 року, між ОСОБА_2 та ПСП «Агрофірма`Світанок», згідно якого останньому в оренду була передана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.8392 га,терміном на 10 років, яка знаходитьсяна території Білилівської сільської ради Ружинського району,Житомирської області, виконано не ОСОБА_2 а іншою особою, тобто є підробленим. Наведене свідчить про відсутність волевиявлення ОСОБА_2 на укладення спірного Договору та тягне за собою його недійсність.

Отже всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про визнання вище згаданого договору оренди землі недійсним.

Наслідком визнання правочину недійсним є обов`язок кожної із сторін повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, що передбачено ч.2 ст.216 ЦК України.

З врахуванням того, що жодного доказу того, що ОСОБА_2 надавав доручення іншій особі на вчинення оспорюваного правочину суду надано не було, суд вважає безпідставними посилання відповідачів на норми ч.1 ст.241 ЦК України як на підставу відмови у задоволенні позову.

Отримання позивачем орендної плати не свідчить про те, що він знав чи повинен був знати про порушення свого права, а саме про те, що від його імені невідомою особою було укладено оспорюваний договір оренди землі.

З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги , визнаючи оспорюваний договір оренди землі недійсним та зобов`язуючи юридичну особу, яка фактично використовує на даний час спірну земельну ділянку, повернути власнику земельну ділянку, яка була отриманна орендодарем по зазначеному договору.

Представником ПП «Ружинський край» заявлено клопотання про застосування до позовних вимог ОСОБА_2 строку позовної давності як підставу для відмови у позові.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Про існування зазначених документів, позивачу як власнику земельних ділянок, не було відомо до 20.08.2018 р., оскільки копій чи оригіналів зазначених документів, йому не надавалося, а ні зі сторони ПСП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК", а ні зі сторони ПП «Ружинський Край». 29.08.2018 року на адреси відповідачів позивачем було направлено заяви - вимоги про надання вищевказаних документів, та оспорюваного договору оренди, але заяву-вимогу виконано не було. Як уже відмічено вище про існування спірного договору оренди, позивач дізнався лише 20.08.2019 року за результатом ознайомлення із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Доказів на спростування даної обставини відповідачами та третьою стороною не надано, тому відсутні підстави для застосування до даних правовідносин позовної давності.

Відповідно до ст.133 ЦПК України з відповідача ПСП «Агрофірми «Світанок» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним по справі, та витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст. 203, 205, 215, 216 ЦК України , Законом України Про оренду землі , ст.ст.19, 48, 89, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного сільскогосподарського підприємства "Агрофірма"Світанок", Приватного підприємства "Ружинський край", третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного реєстратора Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирськї області - ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі, витребування та повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння- задоволити.

Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 16.09.2015 року укладеного між ОСОБА_2 та Приватни сільскогосподарським підприємством "Агрофірма"Світанок", щодо оренди земельних ділянок:кадастровий номер :05:000:0185, площею 2.6316 га, кадастровий номер :05:000:0261 площею 0.2076 га, зареєстрований Державним реєстратором Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_3 .

Витребувати у Приватного підприємства "Ружинський Край" та повернути ОСОБА_2 , належну йому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №858517 земельну ділянку площею 2.6316 га, кадастровий номер - :05:000:0185, розташовану на території Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Витребувати у Приватного підприємства "Ружинський Край" та повернути ОСОБА_2 , належну йому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №859435 земельну ділянку площею 0.2076 га, кадастровий номер - :05:000:0261, розташовану на території Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнути із Приватного сільскогосподарського підприємства "Агрофірма"Світанок" (місцезнаходження:08652, Київська область, Васильківський район с.Ковалівка, вул.Леніна, буд.1, код ЄДРПО 03754024 на користь ОСОБА_2 , і.к. НОМЕР_1 судові витрати по справі в сумі 2284 грн. 34 коп. (Дві тисячі двісті вісімдесят чотири гривні 34 копійки).

Стягнути із Приватного сільскогосподарського підприємства "Агрофірма"Світанок" (місцезнаходження:08652, Київська область, Васильківський район с.Ковалівка, вул.Леніна, буд.1, код ЄДРПО 03754024 на користь ОСОБА_2 , і.к.НОМЕР_1 витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 5024 грн. 00 коп. (П`ять тисяч двадцять чотири гривні 00 копійки).

Повне рішення по справі складено 06 грудня 2019 року.

Сторони:

позивач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає :АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1 ;

відповідач - Приватне сільскогосподарське підприємство "Агрофірма"Світанок" (місцезнаходження:08652, Київська область, Васильківський район с.Ковалівка, вул.Леніна, буд.1, код ЄДРПО 03754024);

відповідач - Приватне підприємство "Ружинський край" (місцезнаходження:13644, Житомирська область, Ружинський район с.Княжини, вул.Шкільна, буд.26, код ЄДРПО 42016935);

Третя особа - Державний реєстратор Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирськї області - ОСОБА_3, (місцезнаходження:13600, Житомирська область, Ружинський район смт.Ружин, вул.Бірюкова, буд.2;

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається за правилами, що діяли відповідно до ЦПК України в в редакції чинній до 15.12.2017р.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається за правилами, що діяли відповідно до ЦПК України в в редакції чинній до 15.12.2017р.

Суддя О. В. Митюк.