справа № 197/801/18
провадження № 2/197/353/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Леонідової О.В.,

за участі секретаря судового засідання Піско Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 17.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 56. Від шлюбу мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на примирення не погоджується, повідомила, що з лютого 2017 року разом з відповідачем не проживають (а.с.28).

Відповідач у судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу, на примирення не погодився (а.с.31).

Ухвалою суду від 26.09.2018 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. 19.10.2018 року ухвалою суду надано сторонам строк для примирення, провадження зупинено. 21.01.2019 року ухвалою суду поновлено провадження у справі.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 17.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 56, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 15). Сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтвом про народження (а.с. 9), який проживає разом з позивачем.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем з лютого 2017 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя, малолітня дитина проживає зараз та після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дитини, та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Сторонам надавався строк для примирення, проте примирення не відбулося. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу до суду.

Відповідно до ст. 1, 24 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, в звязку з чим позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд враховує обставини на які посилається кожна із сторін на обґрунтування підстав розірвання шлюбу, характер стосунків, які склалися між сторонами на час розірвання шлюбу. Суд вважає, що збереження нормальних стосунків в сімї, які базуються на почуттях любові, взаємної поваги та допомоги, залежить від обох сторін, а тому кожна із сторін несе відповідальність за те, що шлюб розпався.

За таких підстав, суд вважає за доцільне розподілити судові витрати зі сплати судового збору на кожну із сторін порівну. Оскільки весь судовий збір сплачений позивачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частка судового збору.

Відповідно до ст. ст. 105, 112-113 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 56, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Асламова».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, частину сплаченого судового збору у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України. Апеляційна скарга, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається учасниками справи до або через Широківський районний суд Дніпропетровської.

Повне судове рішення складене 25.01.2019 року.

Суддя О.В. Леонідова