Справа № 128/999/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02.12.2019 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона на підставі довіреності від 05.08.2017 має право володіння та розпорядження мотоциклом HONDA PANEUROPEAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 21.09.2017 чоловік позивачки ОСОБА_3 під час руху на вказаному мотоциклі по вулиці 600-річчя у м. Вінниці був збитий автомобілем БМВ 520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого мотоцикл був технічно пошкоджений. Учасники вказаної дорожньо-транспортної пригоди спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. На підставі даного повідомлення ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» виплатила позивачу 6 538 грн 62 коп. страхового відшкодування, однак не виплатила франшизу в розмірі 510 грн, оскільки відповідно до закону сума франшизи має бути компенсована страхувальником.

Позивач вказала, що виплачена їй сума страхового відшкодування не покрила усіх завданих в ДТП збитків, зокрема на відновлення мотоцикла нею було витрачено 13 650 гривень, з яких 3 870 гривень - вартість ремонту відповідно до актів виконаних робіт та 9 780 гривень - вартість складових частин мотоцикла, що були використані при його ремонті. Ремонтні роботи було виконано 23.03.2018 ФОП ОСОБА_4 .

За вказаних обставин позивач просила стягнути з ОСОБА_2 різницю між витраченими нею коштами на відновлення мотоцикла та отриманим від страхової компанії страховим відшкодуванням, що становить 7 111, 38 гривень та суму франшизи в розмірі 510 грн. (а.с. 1 - 3).

Відповідач ОСОБА_2 , скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, подав суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Зазначив, що оскільки полісом АК/7560412, яким застраховано його відповідальність, встановлено страхову суму на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн, вимога потерпілого щодо відшкодування шкоди може бути пред`явлена до завдавача шкоди лише за умов, що така шкода перевищує ліміт відповідальності страховика, тобто 50 000 грн. Також вказав, що надані позивачем докази щодо розміру заподіяної шкоди є недостатніми та такими, що не відображають та не підтверджують факт оплати позивачем послуг по ремонту транспортного засобу. А тому вважає, що законних підстав для відшкодування шкоди позивачу внаслідок ДТП відповідачем немає (а.с. 31 - 34).

Ухвалою суду від 27.06.2019 за клопотанням позивача залучено до участі у справі співвідповідача ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» та позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 46).

На виконання вимог ухвали позивач подала нову редакцію позовної заяви, відповідно до якої змінила заявлені нею позовні вимоги та просила стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» різницю між витраченими нею коштами на відновлення мотоцикла та отриманим від страхової компанії страховим відшкодуванням, що становить 7 111, 38 гривень та стягнути з ОСОБА_2 суму франшизи в розмірі 510 грн. (а.с. 48 - 50).

Ухвалою суду від 02.07.2019 продовжено розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 52).

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» надала суду заяву, відповідно до якої вказала, що страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 6 538, 62 грн. Вказала, що згідно звіту ФОП ОСОБА_5 від 23.10.2017 про визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, завданого позивачу складає 8 178, 37 грн з ПДВ. Зазначила, що відповідно до поданого позивачем Акту наданих (виконаних) послуг ФОП ОСОБА_4 від 23.03.2018, позивачу були надані послуги по ремонту транспортного засобу без врахування ПДВ. Тому відповідно до статей 12, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі встановленої вартості матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу та за мінусом ПДВ та франшизи, та при цьому не порушено прав та інтересів позивача, оскільки в силу ст. 1194 ЦК України різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою має сплатити особа, цивільна відповідальність якої була застрахована (а.с. 59 - 60).

Ухвалою суду від 29.08.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В подальшому позивач подала до суду заяву про відмову від частини позовних вимог (а.с. 107).

Представник позивача ОСОБА_6 02.12.2019 в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, також підтримав подану позивачем до початку судового засідання письмову заяву про відмову від частини позовних вимог, відповідно до якої позивач ОСОБА_1 просила прийняти її відмову від стягнення із ОСОБА_2 франшизи в сумі 510 гривень, у зв`язку з тим, що відповідач сплатив їй добровільно 500 гривень в рахунок компенсації франшизи та відпала необхідність у стягненні таких коштів судом. Позовні вимоги до ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи без їхньої участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Ухвалою суду від 02.12.2019 прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від частини позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 франшизи в сумі 510 гривень, закрито провадження в даній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення з нього франшизи в сумі 510 гривень та продовжено розгляд даної цивільної справи за позовними вимогами ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 123).

Враховуючи заяву представника відповідача ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», в якій викладено позицію відповідача щодо розгляду даних позовних вимог (а.с. 59 - 60), суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення справи судом.

На підставі довіреності від 05.08.2017 ОСОБА_7 уповноважив позивача ОСОБА_1 розпоряджатись, у тому числі продати, обміняти, передати в оренду (в позичку) мотоциклом HONDA PANEUROPEAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 4).

21.09.2017 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_2 , який керував вищевказаним мотоциклом, та ОСОБА_2 , який керував автомобілем БМВ 520, д.н. НОМЕР_2 , про що учасники вказаної дорожньо-транспортної пригоди спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, та в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди мотоцикл HONDA PANEUROPEAN був технічно-пошкоджений (а.с. 5).

Станом на 21.09.2017 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , який керував автомобілем БМВ 520, д.н. НОМЕР_2 , була застрахована згідно полісу № НОМЕР_3 в ПрАТ «СК «Брокбізнес» (а.с. 35).

Сторонами не заперечується, що позивачу було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 6 538, 62 грн за вирахуванням франшизи в розмірі 510 грн та податку на додану вартість.

Відповідно до листа ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» від 04.12.2017, розмір страхового відшкодування розраховувався на підставі звіту оцінювача ОСОБА_5 про оцінку вартості відновлювального ремонту мотоцикла HONDA PANEUROPEAN наступним чином: ((11921.67 (вартість складових, що пілягають заміні, без ПДВ)*(1-0,7) (коеф. фізичного зносу)) + 2072,35 грн (вартість робіт) + 1399, 87 (вартість матеріалів, без ПДВ) - 510,00 (розмір франшизи) = 6538,62 грн. (а.с. 6).

05.12.2017 між ФОП ОСОБА_4 («Виконавець») та ОСОБА_1 («Замовник») було укладено договір про технічне обстуговування та ремонт транспортного засобу, за яким виконавець взяв на себе зобов`язання надати замовнику послуги з технічного обслуговування та/або ремонту транспортного засобу чи його складових частин, у тому числі з використанням матеріалів (запасних частин) як замовника, так і спеціально замовлених виконавцем, а замовник взяв на себе зобов`язання прийняти та оплатити ці послуги, а також вартість використаних матеріалів (запасних частин) виконавця в розмірі, строки та порядку, що передбачені умовами цього договору (а.с. 7 - 8).

Відповідно до п. 2.4. вказаного договору, оплата послуг і матеріалів (запасних частин) здіснюється замовником шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок або до каси виконавця ФОП ОСОБА_4 (а.с. 7).

Згідно наряду-замовлення №1 від 05.12.2017 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту мотоциклу Honda moto CB 1100 0 МКПП, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість складових частин (матеріалів), які оплачуються Замовником ОСОБА_1 , визначена у розмірі 9 780 грн, а вартість послуг визначена у розмірі 3 870 грн. (а.с. 9).

Відповідно до акту наданих (виконаних) послуг від 23.03.2018, складеного ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , виконавцем були надані послуги по ремонту транспортного засобу Honda moto CB 1100 МП на суму 3870 грн, без ПДВ, послуги надані в строк у повному об`ємі. Відомості про реєстраційний номер та ідентифікаційний номер (VIN-код) транспортного засобу, щодо якого складено вказаний акт відсутні (а.с. 10).

На підтвердження оплати наданих послуг позивачем ОСОБА_1 надано розписку ФОП ОСОБА_4 від 04.06.2019, відповідно до якої ФОП ОСОБА_4 вказав, що отримав при підписанні акту наданих послуг 23.03.2018 від ОСОБА_1 . 13 650 грн (9 780 грн - за складові частини, 3 870 грн - за послуги ремонту) (а.с. 39).

Відповідно до Звіту №17/428 про визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ HONDA PAN EUROPEAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 . в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 22.09.2017, складеного 23.10.2017 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , матеріальний збиток, заподіяний власнику КТЗ HONDA PAN EUROPEAN, в результаті пошкодження при ДТП станом на 22.09.2017 складає 8 178, 37 грн., розрахунок здійснювався з врахуванням ПДВ (а.с. 61 - 66).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено правовоий висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 13.05.2019 в справі № 522/538/17 та постанові від 22.01.2019 в справі № 676/518/17.

Тобто, за викладеними правовими позиціями, у випадку перевищення фактичного розміру понесених витрат на відшкодування завданих збитків розміру страхового відшкодування, різниця підлягає до стягнення не з страховика, а з винної особи.

Крім того, всі операції з надання послуг із страхування, у тому числі пов`язані з компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. У зв`язку з цим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягає відшкодуванню страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (п. 36. 4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях, що вказано Верховним Судом в постанові від 13.05.2019 в справі № 522/538/17. Зобов`язання з нарахування ПДВ виникає у страховика лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ.

Доказів того, що виконавець ремонту пошкодженого транспортного засобу є платником ПДВ, суду не надано, а страхове відшкодування було виплачено безпосереньо потерпілій особі.

Таким чином, за вказаних обставин, оскільки страховиком було відшкодовано особисто потерпілій особі вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, у ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» не виник обов`язок з відшкодування різниці між витраченими позивачем коштами на відновлення мотоцикла та виплаченим страховим відшкодуванням.

Суд також звертає увагу, що позивачем на підтвердження понесених нею витрат на ремонт транспортного засобу надано Договір про технічне обстуговування та ремонт транспортного засобу, укладений нею з ФОП ОСОБА_4 (а.с. 7 - 8), Наряд-замовлення №1 від 05.12.2017 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту (а.с. 9), Акт наданих (виконаних послуг) від 23.03.2018 (а.с. 10) та розписку ФОП ОСОБА_4 від 04.06.2019, відповідно до якої ФОП ОСОБА_4 лише 04.06.2019 вказав, що отримав при підписанні акту наданих послуг 23.03.2018 від ОСОБА_1 кошти в сумі 13 650 грн (9780 грн - за складові частини, 3870 грн - за послуги ремонту) (а.с. 39).

Згідно з п. 2.4. Договору про технічне обстуговування та ремонт транспортного засобу, укладеного позивачем з ФОП ОСОБА_4 , оплата послуг і матеріалів (запасних частин) здіснюється замовником шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок або до каси виконавця ФОП ОСОБА_4 .

Так, відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно статті 2 вищевказаного Закону, розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, позивачем не надано жодних первинних документів, що підтверджують факт оплати послуг по ремонту транспортного засобу, зокрема таких як касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, тобто надана позивачем розписка від ФОП ОСОБА_4 складена ним 04.06.2019 про отримання від позивача 23.08.2018 відповідних коштів, є неналежним доказом вчинення оплати позивачем як отримувачем послуг за відповідним договором, оскільки не є розрахунковим документом, який повинен бути виданий особі при вчиненні оплати послуг.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заявлених позовних вимог до ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» слід відмовити в зв`язку з їх безпідставністю та недоведеністю.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 988, 1166, 1187, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 76-81, 211, 247, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», місцезнаходження: м. Київ, вул. Білоруська, 3, .

Повний текст рішення складено 12.12.2019.

Суддя: