Справа № 362/1175/18 Головуючий 1 інстанція- Андрейчук Т.В.
Проваження № 22-ц/824/1974/2019 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2018 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до ОСОБА_1, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполіскорм» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ПАТ «Українська інноваційна компанія» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення із нього як поручителя боргу за кредитним договором у розмірі 9152865,78 грн.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва від 05 липня 2018 року буловідкрите провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06 вересня 2018 року.

Іншою ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва від 05 липня 2018 року задоволено частково заяву ПАТ «Українська інноваційна компанія» і відстрочено сплату позивачем судового збору за подання позовної заяви до проведення підготовчого засідання до 05 вересня 2018 року.

З огляду на на несплату позивачем судового збору в установлений строк ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 06 вересня 2018 року позовну заяву ПАТ «Українська інноваційна компанія» залишено без руху і надано строк для усунення недоліків та роз'яснено наслідки несплати судового збору.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2018 року позовну заяву ПАТ «Українська інноваційна компанія» залишено без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України у зв'язку із неусуненням недоліків позовної заяви у встановлений строк.

Не погодившись із вказаною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права. Скарга мотивована тим, що позивач у встановлений судом строк усунув недоліки і сплатив судовий збір у сумі 137292,99 грн., про що подав відповідні докази до суду. Той факт, що платником судового збору є інша особа - ТОВ

- 2 -

«Тулар» не протирічить чинному законодавству України.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу до суду не подав.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Укр/ін/ком» адвокат Пилип В.М. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати ухвалу Оболонського районного суд м.Києва як незаконну.

Відповідач належним чином повідомлявся про час розгляду справи до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи позовну заяву ПАТ «Українська інноваційна компанія» без розгляду, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що після відкриття провадження позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк, зокрема не оплатив судовий збір.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Судом встановлено, що в провадженні Оболонського районного суду м.Києва перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Українська інноваційна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення із нього як поручителя боргу за кредитним договором у розмірі 9152865,78 грн.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва від 05 липня 2018 року задоволено частково заяву ПАТ «Українська інноваційна компанія» і відстрочено сплату позивачем судового збору за подання позовної заяви у термін до 05 вересня 2018 року.

З огляду на на несплату позивачем судового збору у термін до 05 вересня 2018 року ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 06 вересня 2018 року позовну заяву ПАТ «Українська інноваційна компанія» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а ухвалою цього ж суду від 31 жовтня 2018 року позовну заяву ПАТ «Українська інноваційна компанія» залишено без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України у зв'язку із неусуненням недоліків позовної заяви у встановлений строк.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про підставність залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач у встановлений судом строк усунув недоліки і сплатив судовий збір у сумі 137292,99 грн., а той факт, що платником судового збору у розмірі 137292,99 грн. є інша особа - ТОВ «Тулар» (платіжне доручення № 1615 від 06 вересня 2018 року) не протирічить чинному законодавству України колегія суддів вважає такими, що не грунтуються на законі.

Відповідно до приписів ст.2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

- 3 -

Таким приписам кореспондуються положення ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» згідно яких у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених ст.4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Отже, за змістом наведених норм платником судового збору може бути виключно особа, яка звертається до суду, чи інший учасник справи, а не особа, яка не має ніякого відношення до спору, як помилково вважає скаржник.

Такі висновки, обумовлюється тим, що сплата судового збору учасником справи породжує у нього ряд пов'язаних із такою дією прав і обов'язків, зокрема, право на повернення сплаченого судового збору у передбачених законом випадках (повністю чи частково), покладення на іншу сторону або покладення на державу обов'язку відшкодувати платнику збору витрати на його оплату.

Аналогічні роз'яснення містить п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням.

За таких обставин, посилання скаржника на правомірність сплати судового збору ТОВ «Тулар», яке не є учасником справи, суперечать закону.

Доводи скаржника про те, що підставою сплати судового збору ТОВ «Тулар» замість ПАТ «Українська інноваційна компанія» є укладений між ними договір позики від 04 вересня 2018 року надумані та безпідставні.

При цьому колегія суддів звертає увагу на наступне.

По-перше, за змістом ст.1046 ЦК України гроші передаються у власність позикодавцю і він має повне право розпоряджатися коштами на власний розсуд, а відтак, позичивши кошти, позивач мав можливість від свого імені сплатити судовий збір.

По-друге, договір позики за своїм змістом є реальним договором і вважається укладеним з моменту передання грошей (ч.2 ст.1046 ЦК України), а оскільки кошти на сплату судового збору ПАТ «Ікр/ін/ком» фактично не отримувало від ТОВ «Тулар», то посилання на існування позики безпідставні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

При подачі апеляційної скарги ПАТ «Укр/ін/ком» додав платіжне доручення про сплату судового збору ТОВ «Тулар» у розмірі 1762 гривні. З огляду на вказані вище висновки апеляційного суду, така сплата не є належною, а тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення із скаржника на користь держави вказаної суми судового збору.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2018 року залишити без змін.

- 4 -

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на користь держави судовий збір у розмірі 1762 гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: