Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/639/19

06 грудня 2019 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Круль І.В.

за участю секретаря с/з Дроздюк І.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

предст. третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини.

До участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просить усунути перешкоди в спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити наступний порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною без присутності матері дитини, а саме: визначити дні побачень - два рази на місяць перший та третій тиждень: у вихідні дні (з 10 години суботи до 19 години неділі) за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 , з правом виїзду до м. Івано-Франківська; в день народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 - щорічно з 11 год. до 15 год. у межах Богородчанського району; в день народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_3 - щорічно з 11 год. до 15 год. у межах Богородчанського району; у святкові дні: Свято Миколая, Новорічні свята, Різдво Христове (Різдвяні свята), Пасха (Великодні свята), Свято Трійці з 11 год. до 15 год. у межах Богородчанського району, якщо такі припадають не на день побачень.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що вона не заперечує щодо зустрічей та спілкування батька з сином, однак вважає неможливим запропонований позивачем графік зустрічей з дитиною без її участі, оскільки син є малолітнім, а тому не може без неї спілкуватися з батьком.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Богородчанської районної державної адміністрації позов визнав частково, вважає, що позивач не представив доказів про чинення йому відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною. Виходячи з інтересів дитини орган опіки та піклування рекомендує встановити наступний порядок участі батька у вихованні дитини: два рази на місяць у першу суботу місяця та третю неділю місяця, з 10 год. до 14 год. у присутності матері на території с. Жураки або в межах Богородчанського району; в день народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 - щорічно з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району; в день народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_3 - щорічно з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району; почергово у святкові дні: свято Миколая, Новорічні свята, Різдвяні свята, Великодні свята, свято Трійці з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району, якщо такі припадають не на день побачень. В задоволенні інших позовних вимог просить відмовити.

Вислухавши сторін, представника третьої особи, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до статті 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім"ї.

Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Частиною 1 статті 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Сімейний кодекс України також регулює сімейні, особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, в тому числі: відносини між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

З урахуванням п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.98 р. "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р.), у частині яка не суперечить Сімейному кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та розумів їх нормального виховання.

Відповідно до вимог ст.141 СК України, мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини (ст. 157 СК України).

Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За частинами першою та другою ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ч.2 ст.15 цього ж Закону, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Згідно ч.4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Еріксон проти Швеції» від 22 червня 1989 року зазначено, що взаємне спілкування батька та дитини є основним елементом сімейного життя навіть і в разі, якщо стосунки між батьками зіпсувались.

В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їх малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився проживати з матір`ю, у житловому будинку батьків відповідача по АДРЕСА_2 .

Позивач звертався до Богородчанської районної державної адміністрації для вирішення питання щодо спілкування з дитиною та про встановлення днів та часу спілкування.

Розпорядженням голови Богородчанської районної адміністрації Івано-Франківської області № 46 від 14 лютого 2019 року встановлено наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 : два рази на місяць у першу суботу місяця та третю неділю місяця, з 10 год. до 14 год., в присутності матері на території с. Жураки, або в межах Богородчанського району.

Згідно висновку № 404/01-46/142 від 22.10.2019 р. Богородчанська районна державна адміністрація Івано-Франківської області, як орган опіки та піклування, рекомендує встановити наступний порядок участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: два рази на місяць у першу суботу місяця та третю неділю місяця, з 10 год. до 14 год., у присутності матері на території с. Жураки, або в межах Богородчанського району; в день народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 - щорічно з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району; в день народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_3 - щорічно з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району; почергово у святкові дні: свято Миколая, Новорічні свята, Різдвяні свята, Великодні свята, свято Трійці з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району, якщо такі припадають не на день побачень.

За змістом ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем будь-яких належних доказів щодо чинення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною суду не представлено, а тому відсутні підстави для задоволення в цій частині позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.5 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч.1, 2 ст.159 СК України).

З врахуванням віку малолітньої дитини суд на даний час не вбачає підстав для спілкування позивача з сином у вихідні дні з 10 год. суботи до 19 год. неділі за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 , а враховуючи також і право відповідача на спілкування з дитиною у святкові дні вважає доцільним встановити порядок участі батька у спілкуванні з дитиною почергово у святкові дні: Святого Миколая, Новорічні свята, Різдво Христове (Різдвяні свята), Пасха (Великодні свята), Свято Трійці з 12 год. до 15 год. у межах Богородчанського району, якщо такі припадають не на день побачень.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Швеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)).

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Матеріали справи свідчать про те, що рішення органу опіки та піклування Богородчанської районної адміністрації, їхній висновок про визначення способів участі у вихованні позивача з малолітньою дитиною є лише доказом у цивільній справі про визначення способів участі у вихованні дитини, який підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами, якому суд при розгляді справи надасть оцінку, та погодиться чи не погодиться з ним.

Також суд вважає, що зазначені способи, які визначені у висновку органу опіки та піклування, необхідно доповнити, встановивши наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у спілкуванні з ним: два рази на місяць: перший тиждень у вихідні дні (субота з 10 год. до 19 год.), третій тиждень у вихідні дні (неділя з 10 год. до 19 год.) за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 , з правом виїзду до м. Івано-Франківськ.

Також суд дійшов висновку про встановлення порядку спілкування батька з дитиною без участі матері, оскільки встановлено, що позивач, який є батьком дитини, піклується про сина та любить його, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, позитивно характеризується, є матеріально-забезпеченою людиною, має місце роботи та належні житлові умови.

Жодних належних і допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, відповідачем не доведено, судом не встановлено, і матеріали справи таких доказів не містять.

На думку суду, особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини.

За таких обставин суд вважає, що вищевказаний порядок буде максимально сприяти інтересам сторін, а також не буде суперечити інтересам дитини та сприятиме її нормальному розвитку та емоційному стану.

Суд звертає на наявність можливості звернення до суду з позовом щодо встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини, але за інших підстав.

На підставі наведеного, ст.ст. 157, 158 СК України, керуючись ст.ст. 258-259 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Встановити наступний порядок участі батька ОСОБА_1 , у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкуватися з ним:

- два рази на місяць: перший тиждень у вихідні дні (субота з 10 год. до 19 год.), третій тиждень у вихідні дні (неділя з 10 год. до 19 год.) за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 , з правом виїзду до м. Івано-Франківськ;

- в день народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 щорічно з 12 год. до 15 год. у межах Богородчанського району;

- в день народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_3 щорічно з 12 год. до 15 год. у межах Богородчанського району;

- почергово у святкові дні: Святого Миколая, Новорічні свята, Різдво Христове (Різдвяні свята), Пасха (Великодні свята), Свято Трійці - з 12 год. до 15 год. у межах Богородчанського району, якщо такі припадають не на день побачень.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2019 року.

Головуюча І.В. Круль