Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/748/19
У Х В А Л А

25 січня 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 915 289,67 грн.

Одночасно, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 93,2 кв.м., що розташований за адресою: вул. Молодіжна, буд.23, с. Храпачі, Білоцерківський район, Київська область.; земельні ділянки: - кадастровий номер :05:006:0118 площею 0,905 га., яка має цільове призначення для індивідуального садівництва та розташована за адресою: вул. Волошкова з/д 85, с. Фурси, Білоцерківський район, Київська область; - кадастровий номер :02:005:0054 площею 0,1063 га., яка має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та розташована за адресою: вул. Молодіжна з/д 23, с. Храпачі, Білоцерківський район, Київська область; - кадастровий номер :02:005:0053 площею 0,1663 га., яка має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташована за адресою: вул. Молодіжна з/д 23, с. Храпачі, Білоцерківський район, Київська область. Крім того, позивач просить накласти арешт на транспортні засоби та причепи належні відповідачем. Заява мотивована тим, що відповідач ухиляється від виконання зобовязань за договором позики, тому існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Оглянувши подану заяву суд вказує на таке.

Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

За ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; іншими заходами.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз»яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

В даному випадку, між сторонами існує спір щодо повернення грошових коштів отриманих в борг.

Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, нерухоме майно на яке позивач просить накласти арешт, належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності.

При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження належності ОСОБА_2 будь-яких транспортних засобів чи причепів.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд вважає, що з метою забезпечення балансу прав усіх учасників судового процесу, суд вважає за доцільне та необхідне забезпечити позов у запропонований позивачем спосіб. Згідно звіту №005/01-19 від 11.01.2019 року ФОП ОСОБА_3, вартість обєктів нерухомого майна на яке позивач просить накласти арешт, не перевищую ціни позову, тому накладення арешту на такі обєкти не порушуватиме права відповідача та буде гарантією належного виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Зазначені заходи покликані виключить можливість переходу права власності на спірне нерухоме майно від відповідача до третіх осіб.

Вирішуючи питання про необхідність зустрічного забезпечення, суд вказує на таке.

Зустрічне забезпечення по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків (частина 1 статті 154 ЦПК України).

Суд самостійно оцінює необхідність надання зустрічного забезпечення. Вирішення питання про зустрічне забезпечення має диспозитивний характер.

Тобто реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обовязком, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 154 ЦПК України, в якій наведено випадки, коли суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення.

Так, відповідно до ч.1 ст.154 ЦПК України, суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним записом у паспорті серії СМ №041135.

Суд не володіє доказами того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

В звязку з цим, у судом не встановлено обставини для застосовувати зустрічного забезпечення.

Враховуючи втсановлені обставини, подана заява підлягає задоволенню частков.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.149 -154 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 (паспорт серії СМ 041135, РНОКПП:НОМЕР_1, адреса реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно належне на праві приватної власності ОСОБА_2 (НОМЕР_2), а саме на:

- житловий будинок, загальною площею 93,2 кв.м., що розташований за адресою: вул. Молодіжна, буд.23, с. Храпачі, Білоцерківський район, Київська область.;

- земельну ділянку: - кадастровий номер :05:006:0118 площею 0,905 га., яка має цільове призначення для індивідуального садівництва та розташована за адресою: вул. Волошкова земельна ділянка 85, с. Фурси, Білоцерківський район, Київська область;

- земельну ділянку: - кадастровий номер :02:005:0054 площею 0,1063 га., яка має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та розташована за адресою: вул. Молодіжна з/д 23, с. Храпачі, Білоцерківський район, Київська область;

- земельну ділянку: - кадастровий номер :02:005:0053 площею 0,1663 га., яка має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташована за адресою: вул. Молодіжна з/д 23, с. Храпачі, Білоцерківський район, Київська область.

В іншій частині відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає до негайного виконання.

Розяснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_4