Справа № 196/1514/18
№ провадження 2/196/51/2019
18 січня 2019 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Зубій А.В.
секретаря Березко А.В.
відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дати народження дитини і до досягнення донькою повноліття.
На обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що у 2016 році вона з відповідачем ОСОБА_2 проживала у незареєстрованому шлюбі, в якому у них народилась спільна неповнолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання доньки не надає, хоча є молодою працездатною особою, а отже має можливість сплачувати аліменти.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та починаючи не з дати народження дитини, а з дати пред'явлення позову до суду.
Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши правові позиції сторін, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині заявлених вимог слід відмовити. При цьому суд виходить з такого.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що сторони в даній справі мають спільну доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Спільне життя сторін не склалося. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, аліменти нікому не платить, є здоровою молодою працездатною особою.
Згідно довідки Дніпровської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 04.12.2018 року №977 відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний з 20 листопада 2018 року (а.с. 25), а отже, на думку суду, має можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Саме такий розмір аліментів суд вважає справедливим і для сторін, і для дитини з урахуванням того, що відповідно до ст.180 СК України мати (позивач по справі) зобовязана, як і батько (відповідач в справі), рівною мірою утримувати дитину.
Крім того, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів з дати народження дитини не підлягають задоволенню, оскільки згідно приписів ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом 11 жовтня 2018 року, а отже саме з цієї дати присуджуються аліменти.
За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає частковому задоволенню відповідно до ст.ст. 79, 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України.
Згідно ст. 430 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць.
Враховуючи вимоги ст.141 ч.6 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України , ст. ст. 82, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 25 січня 2019р.

Суддя А.В.Зубій