КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року місто Київ.

Справа 753/17268/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/16577/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

секретар судового засідання Миронюк І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року, (постановленої у складі судді Лужецької О.Р., інформація про дату складення повного тексту ухвали відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусейн Азіз Огли, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гуйсен Азіз Огли, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

( з відкриттям розподілу), індексний номер: 46685777 від 27.04.2019 року, про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (інд.код: 35326253) .

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просив забезпечити позов шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на праві власності, оскільки невжиття таких заходів, на думку позивача може унеможливити реальне виконання рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року заяву представника позивача про забезпечення позову , - задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на праві власності.

Не погодившись з ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи» 11 листопада 2019 року поштою подало апеляційну скаргу, в якій просили її скасувати та відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Стягнути судові витрати на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що ухвалу постановлено за відсутності скаржника, що позбавило можливості останнього висловити свої заперечення щодо законності винесення даної ухвали.Вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки при прийнятті ухвали судом не враховано вимоги Цивільного процесуального Кодексу та роз`яснень Пленуму Верховного суду України з даного приводу.

Зазначає, що заявник зобов`язаний був в заяві про забезпечення позову запропонувати конкретні пропозиції зустрічного забезпечення, при цьому суд не врахував, що подана заява не відповідала вимогам ЦПК та мала бути повернута заявникові.

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, в тому числі доказів реальної загрози невиконання рішення суду або утруднення його виконання.

Вживаючи заходи забезпечення позову, необхідно враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та надано строк учасникам справи для подачі ними відзиву на апеляційну скаргу.

03 грудня 2019 року до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , в якому він посилається на те, що суд першої інстанції повністю та всебічно оцінив доводи позивача викладені як в заяві про забезпечення позову так і в сукупності із доказами наданими позивачем разом із позовною заявою, вірно встановив співмірність заявленого заходу забезпечення позову предмету спору.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду при можливому задоволенні позову. У зв`язку з чим просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про розгляд справи повідомлений 26.11.2019 року, що підтверджено зворотним поштовим повідомленням .

Представник позивача заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши доповідь судді Желепи А.В., пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням предмету спору і змісту заявлених вимог, характеру взаємовідносин сторін по справі та зважаючи на те, що у разі задоволення позовних вимог та не вжиття заходів забезпечення позову, може бути ускладнений ефективний захист прав позивача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення відповідає цим обставинам та вимогам закону.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

За ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивачів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивачів, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви предметом позову є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Висновок суду про те, що існує реальна загроза щодо ефективного захисту прав позивача, в разі не вжиття заходів забезпечення позову відповідає змісту заявлених позовних вимог. При переході права власності на квартиру до іншої особи, позивач в разі задоволення його вимог в даній справі, змушений буде звертатись додатково з вимогами до нового власника про повернення спірної квартири.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в заяві про забезпечення позову пропозицій щодо зустрічного забезпечення, колегія суддів не приймає, оскільки в даній справі застосування зустрічного забезпечення було правом суду, а не його обов`язком, в зв`язку із відсутністю передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстав обов`язкового застосування судом зустрічного забезпечення. В заяві Позивача про забезпечення позову наведена думка Позивача щодо зустрічного забезпечення, а саме: що Позивач не вбачає підстав для його застосування.

Таким чином, подана Позивачем заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому у суду першої інстанції не було підстав її повертати Позивачу.

Доводи про розгляд заяви без повідомлення відповідача, колегія не приймає, так як згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Посилання в апеляційній скарзі на не врахування постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" є безпідставними, оскільки суд врахував, як вимоги Закону, що регулюють питання забезпечення позову так і роз`яснення цієї постанови.

З сукупного аналізу ст.ст. 149-150 ЦПК України вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, кер уюч ись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «»Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.12.2019 року.

Головуючий

Судді