Номер справи 237/3926/19
Номер провадження 2/237/1222/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.08.19 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум ДОНЕЦЬКГІРМАШ» (відповідач 1), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Бадахова Юрія Назіровича (відповідач 2)

за участю учасників справи:

позивача: не з`явився

представника відповідача 1: не з`явився

відповідача 2: не з`явився

про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

23 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум ДОНЕЦЬКГІРМАШ» (далі по тексту рішення - ТОВ «Корум ДГМ») про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії .

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, зазначає наступне.

З 03 жовтня 2011 року позивач перебував на посаді керівника (директора) ТОВ «Корум ДГМ», місцем реєстрації якого є територія проведення антитерористичної операції, наразі Операція об`єднаних сил (ООС) та підприємством не виконуються поставлені економічні завдання, найманих працівників немає (крім директора та робітників, які знаходяться у декретній відпустці).

У зв`язку з вищенаведеним, позивач втратив матеріальну (економічну) та будь-яку іншу зацікавленість в перебуванні на посаді Директора ТОВ «Корум ДГМ» та, бажаючи змінити місце роботи й сферу діяльності, позивач звернувся до Загальних зборів учасників ТОВ «Корум ДГМ» з заявою про звільнення за власним бажанням з 04 червня 2019 року.

Загальні збори учасників ТОВ «Корум ДГМ» розглянули по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законом строків та змінили директора ТОВ «Корум ДГМ», а саме: звільнено ОСОБА_1 з посади директора за власним бажанням з 04 червня 2019 року, призначено на посаду директором - ОСОБА_2 з 05 червня 2019 року.

Позивачу стало відомо, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться недостовірні відомості про нього як директора ТОВ «Корум ДГМ».

ТОВ «Корум ДГМ» проігнорувало свої обов`язки щодо внесення змін в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не виконало покладених на нього Статутом обов`язків. Своєю діяльністю, яка виразилась в невжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності ТОВ «Корум ДГМ», останнім були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд.

Позивач зазначає, що з врахуванням визначення КК України кримінальної відповідальності саме керівника підприємства, наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації про позивача як директора ТОВ «Корум ДГМ» зберігає ймовірність залучення позивача в якості посадової особи до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, який позивач не скоював та, з врахуванням приписів Закону України «Про виконавче провадження» та наявності з боку ТОВ «Корум ДГМ» багатьох невиконаних рішень господарських судів, зберігається ймовірність порушення права позивача на свободу пересування і вільний вибір місця проживання.

Крім того, відповідачем порушено конституційне право позивача на працевлаштування, в тому числі на державну службу, оскільки нормами Закону України «Про запобігання корупції» передбачено обмеження сумісництва та суміщення знаходження на державній службі з іншими видами діяльності.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та подав до суду відзив на позовну заяву у якому виклав свої мотиви незгоди з заявленими позовними вимогами які зводяться до наступного.

Відповідач зазначає, що ним, на підтвердження факту припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «Корум ДГМ» було прийнято наказ про звільнення ОСОБА_1 від 04 червня 2019 року № 1-К.

31 липня 2019 року ТОВ «Корум ДГМ» звернулось до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. з заявою про реєстрацію змін про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про ОСОБА_1 як керівника ТОВ «Корум ДГМ».

Відповідачеві було відмовлено та надано повідомлення про відмову у проведенні державної реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу з посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та п. 3 ст. 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Позивач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі

Представник відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі

У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Ухвалою суду від 23 липня 2019 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року справу призначеного до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Як вбачається з протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Корум ДГМ» загальними зборами товариства було прийнято рішення припинити повноваження та відкликати ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «Корум ДГМ» та призначено на посаду директора ОСОБА_2 .

Компетенція загальних зборів учасників ТОВ «Корум ДГМ» визначена пунктом 16.3 Статуту ТОВ «Корум ДГМ», згідно підпункту 15 якого до компетенції Загальних зборів учасників ТОВ «Корум ДГМ» відноситься обрання та відкликання повноважень Директора ТОВ «Корум ДГМ».

На виконання протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Корум ДГМ» директором товариства було видано наказ від 04 червня 2019 року № 1-К про звільнення з якого вбачається, що ОСОБА_1 знімає з себе повноваження директора ТОВ «Корум ДГМ» 04 червня 2019 року у зв`язку зі звільненням за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України.

Описом документів від 31 липня 2019 року, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» підтверджується, що для проведення вказаної реєстраційної дії ТОВ «Корум ДГМ» було надано наступні документи: реєстраційну картку на внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; рішення уповноваженого органу управління про зміну керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори (примірник оригіналу); документ, що засвідчує повноваження уповноваженої особи.

Повідомленням про відмову у проведенні державної реєстрації від 01 серпня 2019 року підтверджується, що ТОВ «Корум ДГМ» на підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та п. 3 ст. 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» було відмовлено у проведенні вказаної реєстраційної дії.

ІV. Мотиви, з яких суд виходить при ухваленні рішення

Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи заявлений спір, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Поняття трудового договору визначено ч. 1 ст. 21 КЗпП України згідно якої трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Підстави припинення трудового договору визначені статтею 36 КЗпП України згідно п. 4 ч. 1 якої розірвання трудового договору з ініціативи працівника є однією з вказаних підстав.

Розірвання трудового договору з ініціативи працівника як спосіб захисту його трудових прав передбачено статтею 38 КЗпП України. Відповідно до частини першої цієї статті працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Згідно п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи.

Приписами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що проведення реєстраційних дій, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) та керівників юридичних осіб, що знаходяться в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, на період проведення антитерористичної операції забороняється.

В свою чергу, судом враховується особливості правового статусу керівника юридичної особи, що знаходить своє вираження в тому, що керівник одночасно є і органом виконавчої влади юридичної особи та, відповідно, підкорюється вимогам норм корпоративного права, які акумульовані як в цивільному так і в господарському законодавстві, і особою, яка працює за трудовим договором, тобто є найманим працівником, на якого розповсюджують свою дію норми трудового права.

Відповідно до п. 2 ст. 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

Приписами ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007, та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Принцип свободи трудового договору закріплено також і в низці міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у зв`язку з чим вказані міжнародні договори, в розумінні статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Конвенції про примусову чи обов`язкову працю компетентна влада не повинна ні примушувати, ні дозволяти примушувати до примусової чи обов`язкової праці на користь приватних осіб, компаній або товариств.

Частиною 1 статті 23 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право на працю та, зокрема, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці.

Частиною 1 статті 6 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права закріплено, що держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право на працю, що включає право кожної людини дістати можливість заробляти собі на життя працею, яку вона вільно обирає або на яку вона вільно погоджується, і зроблять належні кроки до забезпечення цього права.

Згідно усталеної практики ЄСПЛ приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру» (див. рішення від 7 серпня 1996 року у справі «С. проти Бельгії» (С. v. Belgium), п. 25, Reports 1996-III). Саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом (див. рішення від 16 грудня 1992 року у справі «Нємець проти Німеччини» (Niemietz v. Germany), п. 29, Series А № 251-В). Обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (див. рішення у справах «Сідабрас та Джяутас проти Литви».

Отже, принцип свободи праці знаходить своє об`єктивування в можливості найманого працівника самостійно визначати вектор розвитку своїх професійних здібностей та навичок, найманий працівник наділений виключною можливістю обирати конкретні форми застосування своєї продуктивної діяльності.

Завданням цивільного судочинства, відповідно до п. 1 ст. 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

На підставі вищевикладеного, з врахуванням наявності узгодження воль ТОВ «Корум ДГМ» та ОСОБА_1 з приводу звільнення останнього на підставі ст. 38 КЗпП з посади керівника ТОВ «Корум ДГМ», що знаходить своє зовнішнє вираження в протоколі загальних зборів учасників ТОВ «Корум ДГМ» та наказі від 04 липня 2019 року № 1-К про звільнення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що подальша наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 як керівника ТОВ «Корум ДГМ» порушує принцип свободи праці, однією з форм якого є свобода розірвання трудового договору, обмежує його можливості на забезпечення свого життя фізичними і розумовими здібностями у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-284, пунктом 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум ДОНЕЦЬКГІРМАШ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Бадахова Юрія Назіровича - задовольнити.

Трудові відносини ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Корум ДОНЕЦЬКГІРМАШ» (ідентифікаційний код юридичної особи 37790003) визнати припиненими з 04 червня 2019р р. у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 з посади директора, за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум ДОНЕЦЬКГІРМАШ» (ідентифікаційний код юридичної особи 37790003) надати заяву про державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про виключення запису про ОСОБА_1 як директора (керівника) та особи яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум ДОНЕЦЬКГІРМАШ» (ідентифікаційний код юридичної особи 37790003), адреса реєстрації: 83005, м. Донецьк, вул. І. Ткаченко, 189 та внесення запису про ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) як директора (керівника) та особу яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Корум ДОНЕЦЬКГІРМАШ» (ідентифікаційний код юридичної особи 37790003, адреса реєстрації: 83005, м. Донецьк, вул. І. Ткаченко, 189) з 05.06.2019р. на підставі протоколу від 04.06.2019 р. Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум ДОНЕЦЬКГІРМАШ».

Зобов`язати Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Юрія Назіровича (ІПН НОМЕР_3 ) внести зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про виключення запису про ОСОБА_1 як директора (керівника) та особи яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум ДОНЕЦЬКГІРМАШ» (ідентифікаційний код юридичної особи 37790003, адреса реєстрації: 83005, м. Донецьк, вул. І. Ткаченко, 189) та внести запис про ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) як директора (керівника) та особу яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум ДОНЕЦЬКГІРМАШ» (ідентифікаційний код юридичної особи 37790003, адреса реєстрації: 83005, м. Донецьк, вул. І. Ткаченко, 189) з 05.06.2019р. на підставі протоколу від 04.06.2019р. Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум ДОНЕЦЬКГІРМАШ».

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Ліпчанський