Справа №333/3148/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі судового засідання Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу, в порядку спрощеного позовного провадження, за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНА-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, які в подальшому були уточнені.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 лютого 2017 р. у м. Запоріжжя, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 33021 212 СПГ», держномер АР 8859 ВК, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події.

Цивільна-правова відповідальність, повязана з експлуатацією забезпеченного транспортного засобу марки «ГАЗ 33021 212 СПГ», держномер АР 8859 ВК, внаслідок дії якого загинула ОСОБА_4, була застрахована у ПрАТ «УПСК», відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ № 8086434.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 07 квітня 2017 року, кримінальне провадження за №00066 закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Позивач є матірю загиблої ОСОБА_4, а малолітній ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах якого заявлено позов, є сином загиблої, а також онуком позивача.

29.08.2017 р. рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/1809/17, позивача було призначено опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

13.12.2017 р. представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування, а саме відшкодування витрат на поховання у розмірі 11000,00 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 38400,00 грн., відшкодування повязаного з втратою годувальника у розмірі 222400,00 грн.

15 березня 2018 р. відповідачем було сплачено на користь позивача страхове відшкодування у загальному розмірі 49400,00 грн., з яких 38400,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди та 11000,00 грн. у якості відшкодування на поховання.

14.03.2018 р. відповідач, листом вих. № 10 05/18, повідомив представника позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, повязаного з втратою годувальника, посилаючись на п.п. «е» п. 35.5 ст.35 Закону № 1961-IY, а саме ненадання документів про дохід потерпілої (загиблої) ОСОБА_4

Посилаючись на ст.ст. 1195,1200 ЦК України, ст.ст.23,27 Закону України № 1961-IY, просить стягнути з відповідача страхове відшкодування, повязаного з втратою годувальника у розмірі 115200,00 грн., що складається з 36 місячних мінімальних розмірів заробітної плати у 2017 р. Крім того, просить стягнути пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 15.03.2018 р. по 13.06.2018 р. у розмірі 9765,17 грн., втрат від інфляції у розмірі 2198,94 грн. та 3% річних у розмірі 861,63 грн. Позивач, уклавши 14.05.2018 р.з ТОВ «Компанія «АВТОПОМІЧ» договір про надання правничої допомоги та перерахувавши на розрахунковий рахунок ТОВ «Компанія «АВТОПОМІЧ» 6400,00 грн. за надання правничої допомоги, просить стягнути з відповідача 6400,00 грн., як судові витрати, повязані з оплатою професійної правничої допомоги.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2018 року по справі відкрито провадження та вирішено розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (а.с. 42-48) в якій вказує, що не визнає позовні вимоги в повному обсязі. Посилаючись на норми ст.ст. 27, 35.1, 35.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1200 ЦК України зазначає, що для виплати страхового відшкодування до заяви необхідно додати документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній календарній рік, розмір пенсій, надані утриманцям внаслідок смерті годувальника. Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку(доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.

Зазначає, що позивачем не надано страховій компанії документів про доходи постраждалої (загиблої) за попередній рік, а тому, на думку відповідача, утриманці позбавлені можливості на отримання відшкодування шкоди, повязаної із смертю потерпілого, який не мав легальних джерел доходів.

Заперечує також, щодо стягнення витрат на правову допомогу. Оплата позивачем була здійснена на рахунок юридичній особі ТОВ «Компаній «АВТОПОМІЧ». При цьому ст. 137 ЦПК України визначено право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката. Документів, що підтверджували укладення договору про надання правничої допомоги між позивачем та адвокатом ОСОБА_5 не надано, підтвердження оплати послуг адвоката також не надано. Просить у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву та в запереченнях на відповідь на відзив позивача, просить розглядати справу без участі представника відповідача (а.с.48,85-87).

Позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву відповідача (а.с. 62-63) в якій просить розглядати справу у відсутності позивача та його представника, та не заперечує щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, відповідно до клопотання позивача від 28.08.2018 р. (а.с.83), позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, а також проведення судових засідань по справі у режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 20.08.2018 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в позові, а також пояснила, що грошові кошти за правничу допомогу у розмірі 6400 гривень вона не сплачувала ті їй невідомий такий розмір щодо оплат послуг.

Оцінивши вищезазначені докази, проаналізувавши правові норми, що регулюють дані відносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до наданих до матеріалів справи документів, пояснення сторін, судом встановлено, що 06 лютого 2017 р., приблизно о 05 год. 45 хв., водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині автодороги Харків-Сімферополь на території м. Запоріжжя в районі гіпермаркету «Metro» скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка внаслідок отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події (а.с. 10,11).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ГАЗ 33021 212 СПГ» реєстраційний номер НОМЕР_2застрахована ПрАТ «Украінська пожежно-страхова компанія», поліс АЕ № 8086434, діючий на 06.02.2017 року (а.с. 22,24).

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області від 07 квітня 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 06.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 УПК України у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.8-9).

У загиблої в ДТП ОСОБА_4 на утриманні знаходилась малолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15,59-61).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/1809/17 від 29.08.2017р. опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було призначено ОСОБА_1, позивача по справі (а.с.17-18).

Позивач через свого представника звернулася до страховика ПрАТ «УПСК» із повідомленням від 14 листопада 2017 року про дорожньо-транспортну пригоду і подала заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.22-23). Розмір відшкодування зазначено у сумі 200000,00 грн. у тому числі: відшкодування витрат на поховання 11000,00 грн., відшкодування повязане із заподіяною моральною шкодою 38400,00 грн., відшкодування повязане із втратою годувальника 222400,00 грн.

Відповідачем в задоволені вимог позивача у виплаті страхового відшкодування в звязку з втратою годувальника було відмовлено ( а.с. 24).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини другої ст. 8 ЗУ «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За змістом Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено п. 22.1. ст.22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 27 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає відшкодування страховиком шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, так:

- п. 27.1. - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди;

- п. 27.2. - страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку;

Відповідно до ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині до досягнення нею вісімнадцяти років.

Згідно ч. 2 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Як вбачається з матеріалів справи, сину загиблої 06.02.2017 р. в ДТП ОСОБА_4, на день її загибелі, було 6 років 5 місяців та 25 днів, тобто він є малолітнім, знаходився на її утриманні та відповідно має право на відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника.

Так як, загибла ОСОБА_4 протягом останнього року до загибелі офіційно не працювала, на обліку у центрі занятості не перебувала, тому відомості про її доходи отримати не можливо (а.с.91,92).

У такому випадку розрахунок належної до виплати суми здійснюється виходячи з мінімального розміру заробітної плати, встановленого законом на день настання страхового випадку, що станом на лютий 2017 р, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про Держбюджет на 2017 р.», складало 3200,00 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування шкоди, завданою смертю годувальника малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша ст.. 901 ЦК України).

Пунктом 5 статті 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду за який нараховується пеня.

Відповідач свого розрахунку щодо стягнення пені, втрат від інфляції та трьох процентів річних суду не надав.

Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення пені у розмірі 9765,17 грн., втрат від інфляційних процесів у розмірі 2198,94 грн., три відсотки річних за прострочення виплат у розмірі 861,63 грн. за несвоєчасну виплату страхового відшкодування обґрунтовані та підлягають стягненню.

Відповідно до позивних вимог, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 6400 грн.

На підтвердження таких витрат позивач надала до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги від 14 травня 2018 року, укладений з ТОВ «Компанія «АВТОПОМІЧ», за умовами якого товариство взяло на себе зобов'язання надавати позивачу за плату правничу допомогу по стягненню страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» по страховому випадку, що мав місце 06.02.2017 р. ( а.с.25).

За цим договором виконавець зобов'язався надавати правничу допомогу шляхом усного та письмового консультування; збору, аналізу необхідної інформації та документів; складання заяв, клопотань, повідомлень підготовки та подачі до суду позовної заяви та участі у судових засіданнях ; виконувати інші дії в інтересах замовника.

Грошові кошти у розмірі 6400,00 грн. були сплачені представником позивача, діючого за довіреністю від 09.11.2017 р., ( а.с.32) 18.05.2018р. на розрахунковий рахунок ТОВ «Компанія « АВТОПОМІЧ» ( а.с.27,78).

Як зазначено в квитанції про сплату 6400,00 грн., призначення платежу це оплата за надання правничої допомоги згідно договору від 14.05.2018 р. та рахунку № 17-05/01 від 17.05.2018 р., тобто договору укладеного між позивачем та ТОВ «Компанія «АВТОПОМІЧ» ( а.с. 25-27).

При цьому, позивач у судовому засіданні 20.08.2018 р. факт сплати грошових коштів за надання правничої допомоги не підтвердила (а.с.72).

Позовна заява від імені позивача, заяви та клопотання позивача підписані адвокатом ОСОБА_5

Даних про те, що адвокат є співробітником ТОВ «Компанія «АВТОПОМІЧ», матеріали справи не містять. Договору між позивачем та адвокатом ОСОБА_5 до матеріалів справи не додано.

Детальний опис робіт, складений адвокатом ОСОБА_5 про надання правничої допомоги позивачу, містить посилання на договір від 14.05.2018 р.., укладений з ТОВ «Компанія «АВТОПОМІЧ» та на доручення ТОВ «Компанія «АВТОПОМІЧ», яке до матеріалів справи не долучалося ( а.с.29,80).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Зважаючи на те, що правову допомогу в справі позивачеві надавав адвокат ОСОБА_5, що діяв на підставі довіреності від 09.11.2017 р. (а.с.32) докази витрат, понесених позивачем за надання правничої допомоги адвокатів, в матеріалах справи відсутні, тоді як склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування.

Суд не вбачає, передбачених законом, підстав для компенсації понесених позивачем судових витрат, повязаних з оплатою послуг ТОВ «Компанія «АВТОПОМІЧ» зі стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «УПСК».

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНА-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна страхова компанія» (Код в ) на користь ОСОБА_1, (РНОКПП: НОМЕР_3), діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, грошові кошти у сумі 128025,74 грн. (сто двадцять вісім тисяч двадцять пять гривень 74 копійки), яка складається з:

-115 200.00 грн. (сто пятнадцять тисяч двісті гривень нуль копійок) страхового відшкодування шкоди завданої втратою годувальника, в особі ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, загиблої унаслідок Дорожньо-транспортної події від 06.02.2017 р.

-9 765.17 грн. (девять тисяч сімсот шістдесят п'ять гривень сімнадцять копійок) пені за прострочення сплатити страхового відшкодування;

-2 198.94 грн. (дві тисячі сто девяносто вісім гривень девяносто чотири копійки) інфляційних збитків у звязку з порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування;

-861, 63 грн. (вісімсот шістдесят однієї гривні шістдесят трьох копійок) 3% річних передбачених статтею 625 ЦК України, за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування.

В задоволенні інших заявлених вимог - відмовити.

Стягнути зПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНА-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (Код в ) на користь держави судовий збір у розмірі 1280,25 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст судового рішення складений 31.01.2019 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова