Дата документу 04.09.2019 Справа № 336/2938/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/2938/19Головуючий у 1-й інстанції Зарютін П.В.
Пр. № 22-ц/807/2666/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С.,Кочеткової І.В.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2019 року у справі за поданням головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Коциняна Меружана Оганесовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року головний державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Коцинян М.О. звернувся до суду із вищезазначеним поданням (а.с.1-3), в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього у межах зведеного виконавчого провадження №52829134, що перебуває на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, з виконання виконавчого листа №2-421/08 від 20.04.2016, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Металург» заборгованості у сумі 99373,30 грн., виконавчого листа №2-456/11 від 07.07.2015, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Хортиця» заборгованості у сумі 11794,32 грн., виконавчого листа №2-813/2009 від 13.07.2015, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Хортиця» заборгованості у сумі 29092,35 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Зарютіна П.В. (а.с.54).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2019 року (а.с. 65-67) подання головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Коциняна М.О. у цій справі задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього у межах примусового виконання зведеного виконавчого провадження №52829134, що здійснюється Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, з виконання виконавчого листа №2-421/08 від 20.04.2016, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Металург» заборгованості у сумі 99373,30 грн., виконавчого листа №2-456/11 від 07.07.2015, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Хортиця» заборгованості у сумі 11794,32 гривень, виконавчого листа №2-813/2009 від 13.07.2015, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Хортиця» заборгованості у сумі 29092,35 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, боржник ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 72-75) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні вищезазначеного подання у повному обсязі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 78).

В автоматизованому порядку суддею Поляковим О.З. замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 81-82).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 79), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 83) з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів, а також відпустки судді-доповідача у період з 30.07.2019 року по 30.08.2019 року включно (а.с. 94).

В.о. начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Коциняна М.О. подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цій справі (а.с. 96-157).

Заінтересована особа КС «Хортиця» також подала апеляційному суду заперечення (відзив) на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цій справі (а.с. 158-160).

Інший стягувач АБ «Металург» правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу боржника у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом не скористався.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В автоматизованому порядку суддями Подліяновою Г.С. та Кочетковою І.В. замінено у цій справі суддів Полякова О.З. та ОСОБА_2 у зв`язку із тривалою відпусткою та хворобою останніх (а.с. 161-164).

У судове засідання 04 вересня 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 98-92, 95) всі учасники цієї справи, окрім представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не з`явились, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 (а.с. 165-166).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника боржника, який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що на теперішній час іншими солідарними боржниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 частину заборгованості перед КС «Хортиця» погашено, залишок становить ще 20982,97 грн. та 11593,19 грн., надав апеляційному суду відповідні довідки КС «Хортиця» від 29.08.2019 року, надав дві довідки КС «Хортиця» для долучення до матеріалів цієї справи на підтвердження останнього; ОСОБА_1 є поручителем, а не позичальником, а тому первинним є обов`язок саме позичальників сплатити вказану заборгованість, визнав, що ОСОБА_1 є керівником декількох підприємств, на які надсилались вимоги державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату останнього, але боржник наполягає, що вони правильно були залишені без виконання, оскільки, на його думку, державний виконавець мав діяти в іншій спосіб, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи подання головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Коцинян М.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України у цій справі, керувався ст. ст. 247, 258-261, 441 ЦПК України та виходив із обґрунтованості останнього.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що ухвалено з додержанням вимог закону, є обґрунтованою та законною.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у старшого державного виконавця Коциняна М.О. знаходиться зведене виконавче провадження №52829134 з виконання виконавчого листа №2-421/08 від 20.04.2016, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Металург» заборгованості у сумі 99 373,30 гривень, виконавчого листа №2-456/11 від 07.07.2015, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Хортиця» заборгованості у сумі 11794,32 грн., виконавчого листа №2-813/2009 від 13.07.2015, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Хортиця» заборгованості у сумі 29092,35 грн., що підтверджено обліковою карткою на зведене виконавче провадження.

Виконавче провадження відкрито постановами державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області виконавця 08.10.2015, 29.02.2016, 08.07.2016 (а.с.35-43).

Згідно із відомостями Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості про майно ОСОБА_1 відсутні (а.с.6).

Наданими доказами підтверджено доведення до відома боржника всіх здійснених виконавчих дій з примусового виконання зведеного виконавчого провадження (а.с.9-7).

На адресу ОСОБА_1 неодноразово надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду (а.с.13), однак, він на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця. Постанови про звернення стягнення на доходи боржника, які надіслані за місцем його працевлаштування, вимоги державного виконавця про їх задоволення (а.с. 14, 34-37) залишені без виконання.

Відповідно до Узагальнення ВСУ судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК) від 11.10.2016 року, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

При вищевикладених обставинах, оскільки судом першої інстанції було правильно встановлено, що виконавчі дії, здійснені державним виконавцем, не призвели до виконання вищезазначених судових рішень в межах зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем підтверджено наявність невиконаних зобов`язань з боку ОСОБА_1 , який ухиляється від виконання судових рішень за рахунок отриманих доходів, тому дійшов правильного висновку про необхідність задоволення подання, тимчасово обмеживши боржника у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 .

За змістом ст. 367 ч. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доказами, передбаченими ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України у цій справі, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України у цій справі з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції від 07 червня 2019 року у цій справі в межах доводів апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 , є надані представником боржника апеляційному суду у судовому засіданні для долучення до матеріалів цієї справи дві довідки КС «Хортиця» від 29 серпня 2019 року (а.с.167-168), за змістом яких: без зазначення конкретних дат борг за вищезазначеними виконавчими листами перед КС «Хортиця» погашений лише частково і лише солідарними боржниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , від ОСОБА_1 надходжень не було.

Проте, цими доказами лише додатково підтверджується факт свідомого ухилення від виконання вищезазначених виконавчих документів боржника ОСОБА_1 , якому достовірно відомо про відкриття вказаного зведеного провадження, виклики та вимоги державного виконавця, та який має дохід для виконання останніх, оскільки він одержує доходи в шести підприємствах: ТОВ «ТЕРМІНАЛ УАП ЗАПОРІЖЖЯ», ТОВ «НОВОУКРАЇНСЬКИЙ КОМБІНАТ», ТОВ МАРІУПОЛЬ-МЛИН», ТОВ «ОРІХІВ-МЛИН»,ТОВ «ПЕРШИЙ-МЛИН», ТОВ «БІЗЛАЙН» (а.с.22-23, 26), але, будучи керівником деяких з них, свідомо не виконує вимоги державного виконавця про відрахування коштів з його заробітної плати на виконання вказаних виконавчих листів тощо, при цьому, безпідставно, наполягаючи на тому, що він поручитель, а не позичальник, а тому первинним є обов`язок саме позичальників сплатити вказану заборгованість.

В силу вимог ст. 441 ЦПК України Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням.

При цьому, підставою для застосування судом такого заходу, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є саме свідоме ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що матеріали вищезазначеного виконавчого провадження та матеріали цієї справи містять достатньо належних та допустимих доказів саме свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання покладених на нього зобов`язань за вищезазначеними виконавчими документами, хоча має об`єктивну можливість для виконання останніх у повному обсязі.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та зокрема стороною боржника апеляційному суду у матеріали цієї справи не надані.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 , як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_1 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору у розмірі 384,20 грн. (а.с. 71), сплаченого ним при подачі вищезазначеної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 12, 81-82,89, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 06.09.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Кочеткова І.В.