ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/144/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

Пєнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/19522/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 07.08.2006 між нею та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, який згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08 вересня 2015 року розірвано. Під час перебування у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2, у них народилась дочка ОСОБА_6. Однак спільне життя не склалось. Дочка проживає за місцем реєстрації та постійного проживання матері та знаходиться на повному її утриманні. Як зазначає позивач, батько дитини є працездатним, інших осіб, що знаходяться на його утриманні не має, однак допомоги на утримання, виховання та розвиток спільної дитини не надає. В свою чергу, позивач працює за наймом, має мінливий та нестабільний дохід, а тому просила стягнути з ОСОБА_4 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.08.2018 року. Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду в частині розміру аліментів та стягнути з нього аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Посилається на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, порушив норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що в державі склалась вкрай напружена економічна та політична ситуація, дуже важко знайти роботу. Через вказані фактори та відсутність постійної роботи він має нестабільний та невисокий дохід. Проте, по мірі можливості він допомагає дочці.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

Згідно з чч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, ч. 1 ст. 141 СК України, встановлюється рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач, відповідно до ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, є працездатною особою, інших аліментних зобов'язань не має, а тому в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано той факт, що ОСОБА_4 не має постійної роботи, має нестабільний дохід, оскільки відповідач не надав відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повне судове рішення складено 29 січня 2019 року.

Судді: /підпис/ І.В. Пєнта

/підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Продан Б.Г. Провадження № 22-ц/4820/144/19

Доповідач - П'єнта І.В. Категорія № 48, 50