Справа №345/4112/18
Провадження № 2/345/82/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2019 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

судді Якиміва Р.В.,

секретар судового засідання Гладенька Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи його тим, що перебував із ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням суду від 02.10.2012. В шлюбі у них 22.06.2011 народилася дочка ОСОБА_6. Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.08.2012 з нього на користь відповідача стягуються аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття.

Позивач зазначив, що вказане рішення було винесене, коли він мав постійну роботу та стабільний дохід, однак 22.04.2017 він звільнився з ТзОВ «Карпатнафтохім». Тому державним виконавцем в порядку ч. 3 ст. 195 СК України розмір аліментів визначається, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості згідно інформації органів статистики. Так станом на липень 2018 року з нього стягуються аліменти в розмірі 1860,25 гривень щомісячно.

Позивач зазначив, що на сьогодні змінився його майновий стан, оскільки він звільнився з роботи та не має стабільного доходу, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, тому він просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на дочку, шляхом зміни способу їх стягнення, та стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, а також судові витрати по справі.

05.11.2018 представник відповідача подала суду відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позову повністю. Мотивує свої вимоги тим, що сам факт звільнення позивача з роботи не підтверджує погіршення його матеріального стану, так як він звільнився за власним бажанням. Вважає, що таким чином ОСОБА_1 намагався приховати свій реальний дохід та ухилитися від сплати аліментів в реальному розмірі. Крім того, у позивача відсутня заборгованість зі сплати аліментів, не змінився його сімейний стан. Вважає твердження позивача, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, надуманими. Зазначила, що на даний час дочка ОСОБА_6 навчається в двох школах, відвідує кілька гуртків. Фактично всі витрати по утриманні дитини несе другий чоловік ОСОБА_2, а кошти, які сплачує позивач на утримання дочки, не забезпечують всіх її потреб.

Також вважає, що позивач фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, яка визначає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюються за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Оскільки ОСОБА_1 є платником аліментів, він не має права звертатися з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Просить суд врахувати якнайкращі інтереси дитини.

06.12.2018 позивач надав відповідь на відзив, в якому вказав, що 04.09.2017 він звільнився і відтоді не має джерела стабільного доходу, а заробляє виключно на сезонних роботах. Також з ним проживаю його батьки, які є пенсіонерами за віком і потребують стороннього догляду, так як часто хворіють, а тому він змушений витрачати значні кошти на придбання лікарських засобів. Позивач посилаючись на ч. 1 ст. 184 СК України, вказує, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення. Також з огляду на положення ч. 1 ст. 192 СК України, вважає, що є належним позивачем по даній справі. Також вказав, що Постановою ВСУ від 05.02.2014 в справі № 6-143цс13 визначено наступне «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки)».

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, просили його задоволити.

Представники відповідача просили відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позов та запереченні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них 22.06.2011 народилася дочка ОСОБА_6.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.10.2012 шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 11-12).

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.08.2012 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 07.08.2012 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13-14).

На час ухвалення даного рішення ОСОБА_1 працював електромонтером на ЗАТ «Лукор», однак 04.09.2017 звільнивс з роботи за власним бажанням, про що свідчить копія трудової книжки (а.с. 16-17).

Дитина зареєстрована разом з матір`ю по вул. Фабрична, 7 в м. Калуші (а.с. 62), однак фактично вони проживають в Республіці Італія, в м. Сан Джузеппе Везувіано (Неаполь), де ОСОБА_7 у 2017/2018 році навчалася в 1В класі навчального комплексу ОСОБА_8 Ла Скала (а.с. 63-64). Відповідач ОСОБА_2 21.01.2017 уклала шлюб та 01.07.2017 народила сина (а.с. 56-60).

Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Як передбачено ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 184 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином суд вважає, що спосіб стягнення аліментів вправі визначати особа, на користь якої стягуються аліменти.

Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком з 6 до 18 років з 01.01.2019 становить 2027,00 гривень.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач просить зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягувати з нього аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно.

Суд критично оцінює та вважає безпідставними твердження позивача про погіршення його матеріального стану у звязку із перебуванням на його утриманні непрацездатних батьків, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є пенсіонерами (а.с. 22, 23) та отримують пенсію.

Суд враховує положення ч. 3 ст. 181 СК України, згідно якого спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Також приймає до уваги, що відповідач є працездатний, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, а відповідно повинен і має можливість докладати зусиль для надання повноцінного утримання своїй неповнолітній дитині, та приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення суду від 14.08.2012 в розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно є обґрунтованим та достатнім для забезпечення дитині належного рівня життя. Тому в задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним судові витрати залишити за позивачем, а також стягнути з нього на користь відповідача 2500,00 гривень витрат на правничу допомогу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 2500,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.01.2019.

Суддя