Справа № 473/5038/19
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

"13" грудня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Старжинської О.Є.,
розглянувши цивільну справу за позовною заявою військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної під час виконання військового обов`язку

В С Т А Н О В И В:

10.12.2019 р. позивач - військова частина НОМЕР_1 Міністерства Оборони України - звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної під час виконання військового обов`язку в сумі 4188,63 грн.

Відповідно до ст. 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Згідно із вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
За визначеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.
Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
За змістом п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року (діючої на час виникнення правовідносин) військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі у разі недостачі військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети. Якщо військовослужбовець не згоден з рішенням (наказом) про притягнення до матеріальної відповідальності, то він відповідно до ч.5 ст. 5 ЗУ «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право оскаржити таке рішення в судовому порядку (п.24).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на публічній службі військовій службі за контрактом в в/ч НОМЕР_1 Міністерства Оборони України, був звільнений з військової служби за службовою невідповідністю.
За таких обставин спори щодо відшкодування матеріальної шкоди заподіяної під час виконання військового обов`язку особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за спричинення матеріальної шкоди заподіяної під час виконання військового обов`язку, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної (публічної) служби.
У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності посадовця військової частини, який проводив розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Аналогічний висновок зроблено у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18).
Крім того, Велика Палата Верховного Суду цієї ж правової позиції дотрималась в постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.001198 (провадження № 11-878апп19) про необхідність вирішення аналогічного позову в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити військовій частині НОМЕР_1 Міністерства Оборони України у відкритті провадження до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної під час виконання військового обов`язку

Ухвала може бути оскаржена в Миколаївський в апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду.

Суддя: О.Є. Старжинська