Справа № 345/2095/19
Провадження № 22-з/4808/97/19
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р.В.
Суддя-доповідач Василишин
У Х В А Л А

11 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Судді-доповідача Василишин Л.В.

суддів: Максюти І.О., Матківського Р.Й.

секретаря Мельник О.В.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про зміну способу виконання та роз`яснення постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, просила збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 до 3000 грн, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 02 липня 2019 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.05.2018 на користь ОСОБА_2 на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1000,00 гривень до 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набуття рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 768,40 гривень судового збору.

Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19.09.2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 задоволено частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 02 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - відмовлено.

Компенсовано ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1152,60 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовлено.

26.11.2019 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про зміну способу виконання та роз`яснення постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року.

У заяві заявник просив змінити спосіб виконання судового рішення по справі №345/2092/19 від 19.09.2019 року в частині «Компенсувати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1152,60 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України» на «повернути» або «стягнути» для виконання постанови КМУ №845 від 03.08.2011 року.

Також заявник просив роз`яснити, за рахунок коштів якого бюджету та хто зобов`язаний повернути ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 1152,60 грн., у зв`язку з тим, що Управлінням Державної казначейської служби у м.Івано-Франкіську повернуто документи без виконання.

У засіданні апеляційного суду представник заявника вимоги довірителя підтримав в повному обсязі.

ОСОБА_2 щодо задоволення заяви не заперечила.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявні підстави для часткового задоволення заяви.

Відповідно доч.ч.1, 2 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За змістом зазначеної статті убачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Виходячи з положень статті 271 ЦПК України, роз`ясненню підлягає судове рішення, яке може бути пред`явлено до примусового виконання.

У поданій заяві заявник зазначає, що є незрозумілим порядок виконання даного судового рішення. Вказує, що листом №07-15/1505 від 26.11.2019 року управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області за наслідками розгляду заяви про повернення коштів з бюджету повернуло подані ним документи без виконання та рекомендувало звернутись до Івано-Франківського апеляційного суду для усунення недоліків і повторно направити пакет документів з метою реалізації заявлених вимог. У вказаному листі зазначено, що Казначейство здійснює повернення з державного бюджету коштів, помилково або надміру зарахованих до державних та місцевих бюджетів, та стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. У зв`язку з тим, що в оскаржуваній додатковій постанові в резолютивній частині зазначено «компенсувати судовий збір за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ», та не зазначено боржника у справі і за рахунок якого бюджету має здійснюватися стягнення державного або місцевого, просить роз`яснити постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Разом із тим питання щодо повернення сплаченої суми судового збору вирішується згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182.

Згідно з п. 3 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі звільнення сторони від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Процедура стягнення коштів у даному випадку не застосовується.

Оскільки у даній справі предметом спору є збільшення розміру аліментів, тому ОСОБА_2 , як позивач, при подачі позову була звільнена Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору.

Судом першої інстанції спір вирішений на користь ОСОБА_2 та стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави 768,40 гривень судового збору.

ОСОБА_3 на рішення суду подав апеляційну скаргу.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 у справі має статус відповідача, тому він не звільнений Законом від сплати судового збору і апеляційна скарга, подана ним, відповідно оплачена судовим збором.

За наслідками розгляду апеляційної скарги рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Згідно із ч.1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, у процедурі перерозподілу судових витрат після скасування рішення суду першої інстанції з урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору і тому взагалі його не сплачувала на користь держави, а замість неї такий судовий збір сплатила інша сторона (відповідач), яка не звільнена від його сплати, але остаточне рішення ухвалено на користь цієї сторони, тому застосовуються положення частини 6 статті 141 ЦПК України щодо компенсації судових витрат за рахунок держави цій стороні (відповідачу).

При цьому положення статті 7 Закону України «Про судовий збір» щодо повернення судового збору на ці випадки не поширюються, хоча по суті поняття «компенсація» судового збору і його «повернення» у цьому випадку є тотожними.

Оскільки в силу положень частини 1 статті 9 Закону України «Про державний бюджет» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, тому за наслідками розгляду апеляційної скарги він підлягає компенсації (поверненню) стороні, яка його сплатила, з Державного бюджету України.

З наведених підстав заява представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 у цій частині підлягає до задоволення.

Щодо зміни способу виконання рішення, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Однак, представником заявника не наведено обставин, які істотно ускладнюють виконання або роблять неможливим виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року, а тому підстав для задоволення заяви в частині зміни способу виконання даного рішення судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 271,435 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про зміну способу виконання та роз`яснення постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Роз`яснити резолютивну частину постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року в частині компенсації ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1152,60 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Слід розуміти компенсацію як повернення з державного бюджету ОСОБА_3 сплаченого за подачу апеляційної скарги судового збору в розмірі 1152,60 грн (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні шістдесят копійок) за такими реквізитами: отримувач УК у м. Івано-Франківську; ЄДРПОУ отримувача 37952250; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 0009; код класифікації доходів бюджету 22030101, відповідно до квитанції № ПН1066945 від 09 серпня 2019 року.

У задоволенні іншої частини вимог, викладених у заяві, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строки та порядку, визначені цивільним процесуальним законодавством.

Повний текст ухвали складено 12 грудня 2019 року.

Головуючий: Л.В. Василишин

Судді: І.О. Максюта

Р.Й.Матківський