Справа № 357/9723/16-ц
У Х В А Л А

09 грудня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кошель Л. М.

при секретарі Вангородська О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №385/29/07-Ж від 30 березня 2007 року у розмірі 21 816,61 доларів США.

Ухвалою судді Протасової О.М. від 13 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі/ том 1 а.с.26/

В зв`язку із звільненням судді Протасової ОСОБА_2 22.01.2018 року справу прийнято до свого провадження суддею Білоцерківського міськрайонного суду Кошель Л.М., ухвалено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження/ том 1 а.с.71/

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року за клопотанням відповідачки ОСОБА_1 по справі було призначено судово- економічну експертизу на предмет відповідності розрахунків заборгованості документальним доказам банку / том 3 а.с.133-134/

У червні 2019 року до суду надійшов висновок експертів КНДІСЕ за результатами проведення комісійної економічної експертизи № 6606/6607/19-71 від 31.05.2019 року / том 6 а.с.158-173/.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року явку представника позивача в судове засідання для особистих пояснень щодо результатів судової експертизи визнано обов`язковою / том 6 а.с. 216-217/ , розгляд справи відкладено на 01.11.2019 р. 14-30 год.

Вказану ухвалу суду отримав особисто уповноважений представник АТ «Укрсоцбанк» Зажицька 16 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення / том 6 а.с. 220/

В судове засідання 01.11.2019 року представник ПАТ « Укрсоцбанк» не з`явився без поважних причин, розгляд справи відкладено на 22.11.2019 року 10 год.

В судове засідання 22.11.2019 р. представник позивача також не з`явився , про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином / том 6 а.с.222/, до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи на іншу дату. Розгляд справи було вкотре відкладено через неявку представника позивача на 09.12.2019 р. 9 год.

Про судове засідання 09 грудня 2019 року позивач АТ «Укрсоцбанк» повідомлений належним чином 02 грудня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення/ том 6 а.с.233/ Повноважний представник позивача в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не надсилав, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Тобто, законом не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Судом встановлено, що позивач по справі неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте до суду не з`явився, поважність його неявки не доведена, а судом не встановлена.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивачки, якій було відомо наявність цивільної справи за її позовом в суді, неодноразові виклики в судові засідання, ігнорування результатів висновку судово- економічної експертизи та ухвали суду про визнання обов`язковою участі представника позивача в судовому засіданні дають підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Судом враховується інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.01.2012 р., згідно якого суд відкладає розгляд справи лише у разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду, тобто законодавець не передбачив врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду.

Враховуючи зазначені обставини, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвалу суду не було вручено в день її проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

СуддяЛ. М. Кошель