КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 757/50520/17-ц

провадження № 22-ц/824/323/2019

24 січня 2019 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Дука В.В.

сторони:

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

боржники - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявоюПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року у складі судді Новака Р.В.,

встановив:

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з вказаною заявою, в якій просило здійснити заміну сторони, а саме первісного стягувача ПАТ "Кредитпромбанк" на його правонаступника ПАТ "Дельта Банк", визнати поважними причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та поновити цей строк.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.02.2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Кредипромбанк" суму заборгованості по кредитному договору № 49.31/20/08- НВнз від 15.02.2008 року у розмірі 937 832, 80 грн. та судовий збір 1820 грн.

На виконання вказаного судового рішення 06.07.2010 року було видано виконавчий лист, який було передано на примусове виконання до ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого право вимоги по кредитному договору № 49.31/20/08-НВнз від 115.02.2008 року, з усіма змінами та доповненнями до нього перейшло до ПАТ "Дельта Банк".

ПАТ "Дельта Банк" мав намір звернутися з заявою про заміну сторони в процесі виконавчого провадження, але на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від02.10.2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

З огляду на вказані обставини ПАТ "Дельта Банк" не було вчасно направлено заяву про заміну сторони виконавчого провадження в межах відкритого виконавчого провадження. Представник банку, який супроводжував дану справу, звільнився та не передав матеріали справи новому представнику.

23.08.2017 р., при перевірці інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, представником ПАТ "Дельта Банк" було виявлено, що 10.11.2015 року державним виконавцем ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження".

Копія вказаної постанови разом з оригіналом виконавчого листа була направлена ПАТ "Кредитпромбанк", який їх передав ПАТ "Дельта Банк" лише 22.08.2017 року.

Строк подачі виконавчого листа до виконання сплив 10.11.2016 року.

Посилаючись на вказані обставини, відсутність належного контролю за ходом здійснення виконавчого провадження, ПАТ "Дельта Банк" просило заяву задовольнити.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року заяву задоволено.

Замінено сторону, а саме стягувача - ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» у справі №2-525-1/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором 49.31/20/08- НВнз від 15.05.2008 року у розмірі 937 832,80 грн. та 1820 грн. судових витрат".

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року виправлено резолютивну частину ухвали цього суду від 23 травня 2018 року шляхом внесення наступного: "Поновити Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" строк пред'явлення до виконання виконавчого листа у справі №2-525-1/10 за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №49.31/20/08- НВнз від 15.05.2008 року у розмірі 937 832,80 грн. та 1820 грн. судових витрат".

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про заміну сторони та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання відмовити у повному обсязі.

Вважає, що вказані у заяві причини пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання не є поважними, оскільки ПАТ «Дельта Банк» з 26 червня 2013 року набув статус нового кредитора за кредитним договором, але жодних дій у виконавчому провадженні не вчинив.

Оскільки 10 листопада 2015 року постановою державного виконавця виконавчий документ № 2-525-1/10 було повернуто стягувачеві, відповідно до ст. 22 Закону "Про виконавче провадження" ПАТ "Дельта Банк" мав право повторно пред'явити виконавчий документ в строк до 10 листопада 2016 року, проте своїм правом не скористався.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні представники боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2010 року з ОСОБА_2 на користь ВАТ "Кредитпромбанк" стягнуто загальну суму заборгованості за договором №49.31/20/08- НВнз від 15.02.2008 року у розмірі 937 832, 80 грн. та судові витрати 1820 грн., а всього 939 652 грн. 80 коп.

06.07.2010 року представник ПАТ «Кредитпромбанк» отримав виконавчий лист на примусове виконання вказаного судового рішення (а.с.51 т.1).

15.11.2010 року державним виконавцем ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження (а.с.207 т.1).

26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі по даному кредитному договору.

13.12.2013 року ПАТ "Кредитпромбанк" звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження ВП 22619242 від 15.11.2010 р. з ПАТ "Кредипромбанк" на ПАТ "Дельта Банк", яку ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2014 року залишено без розгляду (а.с.231 т.1).

03 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта Банк" з ринку. Тимчасову адміністрацію запроваджено на строк 3 місяці з 03 березня 2015 року до 02 червня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Постановою державного виконавця ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції від 10.11.2015 року виконавчий лист № 2-525-1/10, виданий 06.07.2010 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» загальну суму заборгованості у розмірі 939 652,80 грн. повернуто стягувачу відповідно до п.2 ч.1 ст.47 , ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" . Зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 10 листопада 2016 року ( а.с.36 т.2).

Задовольняючи заяву представника ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки за договором купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року право вимоги за кредитним договором № 49.31/20/08- НВнз від 15.02.2008 року перейшло від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк», тому з урахуванням ст.512 ЦК України є підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, чим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст.15 цього Закону, стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковим тією мірою, якою вони були б обов'язковим для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із наведених положень закону, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на те, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і зміни його правонаступником, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви у вказаній частині.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Задовольняючи заяву про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому суд першої інстанції не навів жодного обґрунтування, які саме причини пропуску такого строку є поважними.

Зробивши в судовому рішенні посилання на ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", суд першої інстанції не навів мотивів, як вказана правова норма впливає на права та правовідносини сторін.

З огляду на викладене, судове рішення у вказаній частині не може бути визнано законним і обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист №2-525-1/10, виданий 06.07.2010 року Печерським районним судом м. Києва, повернуто стягувачу 10.11.2015 р. відповідно до п.2 ч.1 ст.47 , ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII, що набрав чинності 05.10.2016 р., виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п.1 ч. 4, ч. 5, ч. 6 ст.12 цього Закону, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

З огляду на те, що виконавчий документ було повернуто стягувачу 10.11.2015 р., строк пред'явлення його до виконання спливав 10.11.2018 р.

Тобто, станом на час звернення до суду у серпні 2017 року з даною заявою ПАТ "Дельта Банк" не було пропущено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, а тому правові підстави для поновлення такого строку судом першої інстанції у травні 2018 року були відсутні.

Як вбачається з письмової заяви представника ПАТ "Дельта Банк", 18.10.2016 року ПАТ "Кредитпромбанк" передав оригінал виконавчого листа ПАТ "Дельта Банк" (а.с.5 т.2).

Доказів поважності причин, з яких виконавчий лист ПАТ "Дельта Банк" не було пред'явлено до виконання починаючи з 18.10.2016 р. і до 10.11.2018 року матеріали справи не містять.

Матеріали справи також не містять доказів отримання ПАТ "Дельта Банк" відмови органу або особи, яка здійснює примусове виконання рішень, у прийнятті виконавчого листа до виконання станом на час звернення до суду з даною заявою.

Суд першої інстанції вказаного не врахував та дійшов необґрунтованого висновку, що заявник з поважних причин пропустив строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, який підлягає поновленню.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи призвели, неправильне застосування норм матеріального права призвели до постановлення помилкової ухвали в частині задоволення заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, що у відповідності до ст.376 ЦПК України є підставою для її скасування та постановлення в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року в частині задоволення заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання скасувати, постановивши в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаної вимоги.

В решті ухвалу суд першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т.А. Семенюк