Провадження № 2/712/2471/19
У Х В А Л А

09 грудня 2019 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

представника позивачки - адвоката Семенюк О.Г.

відповідачки ОСОБА_1 та її представника - адвоката Хворового В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси заяву адвоката позивачки ОСОБА_3 . - Семенюк О.Г. про відвід головуючому-судді Мельник І.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Просить суд припинити право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в рахунок грошової компенсації за її частку у спільному майні, які будуть внесені на рахунок суду після проведення незалежної оцінки в розмірі, визначеному проведеною оцінкою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представником позивачки - адвокатом Семенюк О.Г. заявлено відвід судді, посилаючись на обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, оскільки зазначені обставини вже були предметом дослідження та оцінки суддею, та може скластися враження, що суддя пов`язана висновками, зробленими нею у інших аналогічних справах. Зокрема, наголосила, що відповідачка по справі ОСОБА_1 в лютому 2016 року зверталася до суду з позовом до позивачки про захист права власності, вселення, усунення перешкод в користування майном та встановлення порядку користування квартирою. Зазначену справу розглядала суддя Романенко В.А. В травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання правочину удаваним, в якому просила визнати договір дарування1/2 частини квартири удаваним. Крім цього, просила визнати, що насправді ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу. Зазначена справа розглядалася суддею Мельник І.О. Позов про визнання правочину удаваним, переведення прав покупця та визнання права власності був розглянутий і суд відмовив в задоволенні позову рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 3 жовтня 2016 року. Раніше, в 2015 році суддя Мельник І.О. також розглядала справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ частки майна, яка стосувалася частки квартири, яка тепер належить ОСОБА_1 . Таким чином, на даний час склалася ситуація, що суддя Мельник І.О. раніше вже розглядала цивільні справи між цими ж самими сторонами, щодо цієї ж самої квартири. Тому, просить суд заяву про відвід судді задовольнити та передати справу на розгляд іншому судді.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Хворий В.В. в судовому засіданні проти заявленого відводу судді заперечували, вважаючи його безпідставним.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву про відвід, суд вважає наступне.

За замістом п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та виробленою прецендентною практикою Європейського суду з прав людини, суд має відповідати ряду вимог, зокрема бути незалежним та неупередженим. Стосовно вимоги «неупереджений» Єврепейський суд виділяє два аспекти. По-перше, орган, який розглядає справу, повинен бути безстороннім суб`єктивно. Тобто жоден його член не повинен мати будь-якої особистої зацікавленості або упередженості. Вважається, що суддя є неупередженим, якщо немає доказів, які б свідчили про протилежне. По-друге, такий орган повинен також бути неупередженим з об`єктивного погляду, тобто він повинен надати достатні гарантії, які б виключали будь-які законні сумніви стосовно цього.

Обставини, що виключають участь судді у розгляді справи визначені статтями 36, 37 ЦПК України. При вирішенні питання про відвід слід виходити лише із конкретних фактів, підтверджених доказами, про упереджене ставлення судді до вирішення справи чи про особисту зацікавленість у ній.

Статтею 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Суд вважає, що невдоволення рішеннями суду та іншими процесуальними рішеннями судді не передбачене ч.4 ст.36 ЦПК України як підстава для відводу судді, всі інші факти, на які посилається представник позивачки направлені на затягування розгляду справи по суті.

Суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст.36 ЦПК України задовольняти необгрунтовану, безпідставну, голослівну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Зокрема, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Окрім цього, у справі "Хаушильд проти Данії" Європейський суд з прав людини вказав, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Представником позивачки не подано суду жодного доказу, який би підтвердив упередженість або необ`єктивність суду.

Аналізуючи наведене, суд вважає заявлений відвід необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Враховуючи приписи ст. 40 ЦПК України, провадження у справі підлягає зупиненню для вирішення питання про відвід судді, що здійснюється суддею, який не входить до складу суду і має бути визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою.

Керуючись ст.ст.33, 40 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви відмовити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників зупинити до вирішення питання про відвід судді Мельник І.О.

Справу передати до канцелярії суду для автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2019.

Головуючий І.О.Мельник