Провадження № 2/750/2701/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2019 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
судді Супруна О.П.,
секретар - Дяченко К.О.,
24 жовтня 2019 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що відповідач за вказаною адресою не проживає з 2016 року.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.10.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації за місцем проживання залишено без руху та запропоновано позивачу в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки.
31.10.2019, на виконання вимог ухвали судді від 28.10.2019 про залишення позовної заяви без руху, позивачем надано виправлену позовну заяву.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації за місцем проживання, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.11.2019 на 11 годині 00 хвилин.
26.11.2019, у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 10.12.2019 на 09 год. 30 хв.
У судове засідання, призначене на 10.12.2019, позивач не з`явився, у поданій письмовій заяві дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності.
Відповідач, який повідомлявся судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пінчук Н.Г. 15 серпня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1041 (а.с. 5-6).
Позивач зазначив, що після розлучення його батьків, відповідач з січня 2016 року у вказаній вище квартирі не проживає, але зареєстрований, що перешкодає йому розпоряджатися власним майном на свій розсуд.
Актами від 18.10.2019, 23.10.2019, 24.10.2019, посвідченими начальником КП "ЖЕК-10" Чернігівської міської ради, зі слів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтверджено те, що відповідач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , проте не проживає за місцем своєї реєстрації з 2016 року, у зв`язку з фактичною зміною місця проживання (а.с. 7, 8, 9).
З довідки № 2/244 від 23.10.2019, виданої Деснянською районною у м. Чернігові радою ОСОБА_1 , вбачається, що відповідно встановленого факту актом КП "ЖЕК-10" Чернігівської міської ради від 23.10.2019, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , 1966 року народження, фактично не проживає за місцем реєстрації з 2016 року (а.с. 11).
Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню.
Разом з тим, вимога позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає.
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон) передбачено, що реєстрація місця проживання це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Згідно зі статтею 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Статтею 11 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи (так само і зняття з реєстрації) здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.
Оскільки суд не являється органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі, вирішення позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації виходить за межі його компетенції.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраціний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраціний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраціний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраціний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) у відшкодування сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя