Справа № 344/3252/18
Провадження № 22-ц/4808/69/19
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Турів О.В.,

з участю представників апелянта ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про захист прав споживачів, стягнення невиплаченого страхового відшкодування, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Татаріновою О.А. 29 жовтня 2018 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого складено 30 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернулася з даним позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про захист прав споживачів, стягнення невиплаченого страхового відшкодування, обґрунтовуючи вимоги тим, що 19 липня 2017 року уклала із страховою компанією «ПЗУ Україна» договір страхування подорожуючих за кордоном серії №2764806. 01 січня 2018 року в Швеції, м. Стокгольм, з нею стався страховий випадок, а саме внаслідок падіння вона зламала руку та була направлена в лікарню, де пройшла діагностування і отримала необхідну медичну допомогу. Медичні послуги, пов'язані із лікуванням перелому, були повністю оплачені в розмірі 6800 шведських крон. Відразу після настання страхового випадку повідомила свою матір, яка зв'язалася з Центром сервісної підтримки клієнтів асистуючої компанії страховика та заявила про подію. При цьому нею було надіслано електронною поштою всі необхідні документи, які підтверджують наявність травми та оплату понесених витрат з оплати медичної допомоги в медустанові Швеції. Після прибуття на територію України вона 01.02.2018 року звернулась до відповідача із письмовою заявою за виплатою страхового відшкодування. Листом від 16.02.2018 року страхова компанія повідомила, що згідно п.3.5.4.40 частини «Б» договору страхування прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов'язані з перебуванням, відпочинком на гірськолижному курорті, зайняття зимовими видами спорту на любительському рівні, якщо не було сплачено додаткову премію та не було зазначено «Sport Class E» в «Спеціальних умовах» частини А «Особливі умови страхування» договору. Оскільки перелом руки стався з нею під час катання на ковзанах на розважальному майданчику, що знаходиться на одній із площ міста Стокгольм, жодним зимовим видом спорту з використанням ковзанів вона не займалась ні на професійному, ні на любительському рівні, вважає відмову відповідача віднести випадок, який з нею стався, до страхових, безпідставною. З цих підстав просила стягнути з відповідача на її користь 25763,96 грн невиплаченого страхового відшкодування (а.с.1-3).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.143-144).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність рішення, не встановлення судом обставин, які мають значення для справи, ухвалення рішення без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм матеріального права.

Апелянт вважає помилковим висновок суду щодо того, що страховик дійшов обгрнутованого висновку, що нещасний випадок, який стався з позивачем, не є страховим, оскільки не передбачений договором, відповідно до пункту 3.5.4.40 частини «Б» договору страхування.

Зазначила, що ст.1 Закону України «Про фізичну культуру і спорт» визначає, що спорт - це діяльність суб'єктів сфери фізичної культури і спорту, спрямована на виявлення та уніфіковане порівняння досягнення людей у фізичній, інтелектуальній та іншій підготовленостях шляхом проведення спортивних змагань та відповідної підготовки до них. Як фіксує академічний тлумачний словник української мови: «Кататися - їздити на чому-небудь або в чомусь для розваги, для вправ. Катання на ковзанах - переміщення льодом (або іншою подібною поверхнею) за допомогою ковзанів. Катання на ковзанах може бути спортом і відпочинком, а також подорожжю з різними цілями. Масове катання на ковзанах - послуга, що надається комплексом для відпочинку і розваги».

Суд встановив, що 01.01.2018 року вона в м. Стокгольм, Швеція, впала на громадському катку, облаштованому для розваги та дозвілля людей - масового катання на ковзанах, внаслідок чого вона отримала травматичне ушкодження - перелом лівої руки. Зазначила, що жодним із зимових видів спорту в цей час вона не займалася ні на любительському, ні на професійному рівні, ні в тренуванні, ні в змаганнях участі не брала. Відповідно, отримане нею ушкоджен6ня здоров'я відноситься до страхового випадку. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 25763,96 грн невиплаченого страхового відшкодування (а.с.147-150).

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ СК «ПЗУ Україна» зазначає, що погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що випадок, який стався із позивачем, не є страховим, оскільки не передбачений договором. Вказує, що ОСОБА_3 не надано документів, що підтверджують понесені нею витрати на оплату наданої їй медичної допомоги стосовно події, яка сталася 01.01.2018 року. Просить рішення суду залишити без зміни, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

У судове засідання представник відповідача не з»явився, відповідач про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому апеляційний суд розглянув справу за відскутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення представників апелянта, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 19 липня 2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 укладено договір страхування подорожуючих за кордон № МВ 2764806, на строк з 19.07.2017 року по 03.09.2018 року. За умовами договору передбачені всі істотні умови страхування, порядок здійснення страхових виплат та відповідальність сторін за його невиконання або неналежне виконання (а.с.6, 28-35).

01 січня 2018 року у м. Стокгольм , Швеція, ОСОБА_3 під час катання на ковзанах на громадському катку впала та отримала травматичне ушкодження - перелом лівої руки.

Як встановлено із переписки позивача та відповідача електронною поштою, 02.01.2018 року ОСОБА_3 заявила про подію ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (а.с.36, 37).

Із довідки відділення невідкладної допомоги Каролінської університетської лікарні від 04.01.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 отримала лікування з приводу перелому лівої руки. Зроблено перший рентген 01.01.2018 року, який показав перелом променевої кістки з заднім кутом 25 градусів. Того ж дня накладено гіпс. 04.01.2018 року пацієнт прийшла на огляд, рентген показав поточний стан і після того перелом був розтягнений. Останній рентген показує задній кут 10 градусів, операції не вказано (а.с. 7-9, 38-47).

Згідно з копіями фактур від 01.01.2018, 04.01.2018, ОСОБА_3 здійснила оплату медичних послуг в сумі 6800 шведських крон (а.с.7,8).

ОСОБА_3 01.02.2018 року звернулася до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку та здійснення страхової виплати, з якої встановлено, що вона впала на громадському катку при катанні на ковзанах в м.Стокгольм, Швеція та витратила 23 135 гривень на лікування (а.с.10, 66).

Від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» позивачу надійшла відповідь за №1183-31 від 16.02.2018р., в якій зазначено, що згідно п.3.5.4.40 частини «Б» договору страхування № МВ.2764806, прийнято рішення про відмову у відшкодуванні заявлених витрат. Страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов'язані з перебуванням, відпочинком на гірськолижному курорті, зайняттям зимовими видами спорту на любительському рівні, якщо не було сплачено додаткову премію та не було зазначено «Sport class Е» в «Спеціальних умовах» частини А «Особливі умови страхування» Договору (а.с.11, 65).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 979, 988, 990 ЦК України, ст.ст. 1, 8 ЗУ «Про страхування» встановивши, що нещасний випадок, який стався з позивачем, не є страховим, оскільки не передбачений договором страхування, дійшов висновку, що страхова компанія правомірно відмовила у виплаті страхового відшкодування.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з таких підстав.

За змістом ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України № 85/96-ВР «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій сторонці (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором.

Згідно із ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій , визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів.

В силу ч.1 ст.25 ЗУ «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Пунктом 1.4 частини «Б» договору страхування подорожуючих за кордон № МВ 2764806 від 19.07.2017 року, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або вигодонабувачу (надати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору страхування (а.с.28).

Відповідно до п.3.1.1 частини «Б» цього договору, предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи, а саме з непередбаченими медичними та додатковими витратами, що виникають у зв'язку з необхідністю отримання медичної та іншої допомоги, що передбачена даним договором страхування (а.с.30).

Згідно пункту 3.2.1 страховим випадком за даним договором страхування в частині добровільного страхування медичних витрат вважаються медичні витрати та витрати, що з ними пов'язані, в залежності від програми страхування (додаток №1 до даного договору), на послуги, що надавались застрахованій особі при раптовому захворюванні та/або нещасному випадку, коли відсутність негайного медичного втручання могла призвести до серйозних порушень функцій організму (в т.ч. стійкої дисфункції якого-небудь орагну), або до виникнення загрози життю (а.с.30).

Відповідно до п.1.16 договору, нещасний випадок - це обмежена в часі раптова, випадкова, несподівана та незалежна від волі застрахованої особи подія або раптовий вплив на застраховану особу небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання нею трудових обов'язків або в побуті, внаслідок яких настав розлад її здоров'я або настала смерть. Нещасним випадком вважається: травматичне ушкодження, в тому числі внаслідок протиправних дій третіх осіб та інше (а.с.28).

Пунктом 1.23 договору зазначено, що під визначенням «заняття спортом» на любительському рівні розуміють нерегулярні заняття будь-яким видом спорту під час перебування за кордоном (а.с.28).

В пункті 1.23.2 зазначено, що поняття «Sport class Е» - це перебування, відпочинок на гірськолижних курортах, заняття зимовими видами спорту, а також види спорту, які відносяться до «Sport class А, В, С, D» (а.с.28).

В пункті 3.5.4 зазначено страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов'язані з:

- пункт 3.5.4.40 перебуванням, відпочинком на гірськолижному курорті, заняттям зимовими видами спорту на любительському рівні, якщо не було сплачено додаткову премію та не було зазначено «Sport class Е» в «Спеціальних умовах» частини А «Особливі умови страхування» Договору (а.с.31-31).

У статті 1 Закону України «Про фізичну культуру і спорт» № 3808-ХІІ від 24.12.1993 року (із змінами), наведено основні терміни та їх визначення, а саме:

Масовий спорт (спорт для всіх) - діяльність суб'єктів фізичної культури і спорту, спрямована на забезпечення рухової активності людей під час їх дозвілля для зміцнення здоров'я.

Спортивна споруда - нерухоме майно, призначене для занять фізичною культурою і спортом.

Фізкультурно-оздоровчі заходи - заходи, що здійснюються організаторами фізкультурно-оздоровчих заходів для залучення різних груп населення до занять фізичною культурою.

Фізична культура - діяльність суб'єктів сфери фізичної культури і спорту, спрямована на забезпечення рухової активності людей з метою їх гармонійного, передусім фізичного, розвитку та ведення здорового способу життя. Фізична культура має такі напрями: фізичне виховання різних груп населення, масовий спорт, фізкультурно-спортивна реабілітація.

Фізичне виховання різних груп населення - напрям фізичної культури, пов'язаний з процесом виховання особи, набуттям нею відповідних знань та умінь з використання рухової активності для всебічного розвитку, оздоровлення та забезпечення готовності до професійної діяльності та активної участі в суспільному житті.

Основним мотивом апеляційної скарги є те, що позивач під час настання нещасного випадку розважалася і каток був призначений саме для розваг, а не занять спортом, тому відповідач не мав підстав не визнавати подію страховим випадком.

Апелянтом в суді апеляційної інстанції долучено інформацію з офіційного інформаційного сайту громадської ковзанки Кунгстрадгордене в центрі м. Стокгольм, Швеція. Зазначено, що ковзанка в Кунгстрадгордене - класичний зимовий відпочинок. Дана ковзанка діє з 1962 року. Всі катання безкоштовні, але виконуються на свій страх і ризик.

Також на офіційному сайті для туристів та відвідувачів м. Стокгольм надається інформація про ковзанки міста, а саме: « Ковзанки в Швеції починають працювати з листопада по березень. Вхід на них безкоштовний, якщо у вас є ковзани. Час катання необмежений».

Про ковзанку в Кунгстрадгордене зазначено: «Кожну зиму відкривається популярна ковзанка, де тисячі мешканців Стокгольму і туристів можуть потренуватися в катанні на ковзанах разом з близькими. Льодова ковзанка представляє собою невелику льодяну поверхню, навколо статуї Карла ХІІІ та ідеально підходить для побачення або затишного проведення часу з близькими. Також ідеально підходить для сім'ї».

В додатках на фото з ковзанки видно, що муніципальна ковзанка відкрита, розташована навколо статуї Карла ХІІІ, навколо знаходяться різні магазини та кав'ярні. Всі бажаючі можуть приходити та кататись на ковзанах, відбуваються масові катання, вечірні катання, шоу з фігуристами та інші заходи для розваг відвідувачів.

На фото в додатках ОСОБА_3 (в центрі) з двома подругами на катку, на задньому плані видно фрагмент статуї Карла ХІІІ, а саме фігуру лева. Як видно з фото, ковзанка оснащена внутрішніми та зовнішніми бортиками для підтримки відвідувачів (основна вимога муніципальних ковзанок), з метою безпеки. Адміністрацією льодової ковзанки не передбачено присутності на ній інструкторів, тренерів та іншого персоналу.

Вирішуючи даний спір слід звернутися до походження та визначення понять «розвага» та «спорт».

Академічний тлумачний словник української мови поняття «розвага» визначає як те, що розвеселяє, розважає людину, а «спорт» як фізичні вправи (гімнастика, атлетика, спортивні ігри, туризм і т. ін.), які мають на меті розвиток і зміцнення організму та заняття, яким дуже захоплюються, яке здійснюють із завзяттям та пристрастю.

Українською мовою слово «спорт» запозичене з англійської мови «sport» та походить від давньофранцузького disport, що означає «дозвілля», «розвага» - організована за певними правилами діяльність людей, що полягає в зіставленні їхніх фізичних та інтелектуальних здібностей. Спорт - це змагання за певними правилами, зазвичай це специфічний вид фізичної або інтелектуальної активності, яку здійснюють з метою змагання, а також поліпшення здоров'я, отримання морального і матеріального задоволення, прагнення до удосконалення і слави, покращення навичок.

Крім, власне, змагань, спорт включає в себе підготовку до цих змагань - тренування. У цьому плані спорт є підвидом ширшого поняття фізичної культури.

Зимовий спорт - сукупність видів спорту, що проводяться на снігу або на льоду, тобто переважно взимку.

Види спорту на льоду: санні види спорту (бобслей, скелетон); ковзанові види спорту (фігурне катання, ковзанярський спорт, шорт-трек, хокей із шайбою, хокей з м'ячем.

Кататися - їздити на чому-небудь або в чомусь для розваги, для вправ.

Катання на ковзанах (англ. Ice skating) - переміщення льодом (або іншою подібною поверхнею) за допомогою ковзанів. Катання на ковзанах може бути спортом і відпочинком, а також подорожжю з різними цілями.

Масове катання на ковзанах - послуга, що надається комплексом для відпочинку і розваги.

Ко?взанка - льодяний майданчик для ковзання на ковзанах, гри в хокей тощо. Усі ковзанки поділяють за типом використання - масові та спортивні, за типом льоду - штучні та природні.

Страховиком у пункті 3.5.4.40 договору пов»язується настання страхового випадку із сплатою додаткової премії та зазначення «Sport class Е» в «Спеціальних умовах» частини А «Особливі умови страхування» договору у разі заняттям зимовими видами спорту на любительському рівні.

Поняття «спортом на любительському рівні» законодавство України не містить, але воно відтврюється у суті поняття «масовий спорт (спорт для всіх)» як діяльності суб'єктів фізичної культури і спорту, спрямованої на забезпечення рухової активності людей під час їх дозвілля для зміцнення здоров'я.

Отже, в розумінні умов договору для визнання події страховим випадком позивач повинна надати докази про сплату додаткової премії та зазначення «Sport class Е» в «Спеціальних умовах» частини А «Особливі умови страхування» договору. Оскільки таких доказів позивач не представила, тому нещасний випадок, що стався із нею, не є страховим. За таких обставин страхова компанія правомірно відмовила у виплаті страхового відшкодування.

Належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував закон, який їх регулює.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о ви в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2018 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 січня 2019 року.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський