ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» грудня 2019 року м. Херсон

Справа № 766/12257/16-ц

Провадження № 22-ц/819/802/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В. В. від 23 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Херсонської міської ради, Виконавчого комітету Херсонської міської ради, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Карла Маркса 101», на стороні відповідача - Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з вище зазначеним позовом.

Позовну заяву мотивували тим, що вони є власниками квартир у будинку по АДРЕСА_1 .

Після створення 29 травня 2016 року ОСББ «Карла Маркса 101» їм стало відомо про рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради, на підставі якого було видано свідоцтво про право власності на допоміжне приміщення підвалу в будинку АДРЕСА_1 ; дане рішення порушує їх права, як власників і мешканців квартир цього будинку на користування та розпорядження спільним майном та унеможливлює забезпечення технічного обслуговування будинку, його комунікаційних та інженерних мереж.

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до керівництва ОСББ із запитом щодо правомірності використання підвальних приміщень суб`єктом підприємницької діяльності, на що отримала відповідь про те, що підвальним приміщенням користується фізична особа - підприємець ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 96 від 21 лютого 2006 року, як майном, що належить на праві власності Херсонській міській раді.

Позивачі зазначали, що всупереч діючому законодавству, виконавчий комітет Херсонської міської ради ігноруючи права мешканців, співвласників багатоквартирного будинку прийняв рішення № 96 від 21 лютого 2006 року, яким зобов`язав Управління комунальної власності міської ради видати свідоцтво про право власності територіальної громади м. Херсона, в особі міської ради на нежитлове приміщення загальною площею 99,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та вважали, що спірне підвальне приміщення є спільною сумісною власністю всіх мешканців квартир, оскільки призначене для забезпечення побутового обслуговування мешканців будинку і є допоміжним.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просили суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 96 від 21 лютого 2006 року в частині п.1.18 про зобов`язання Управління комунальної власності Херсонської міської ради видати свідоцтво про право власності територіальної громади м. Херсона, в особі Херсонської міської ради на нежилі приміщення, загальною площею 99,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 96 від 21 лютого 2006 року в частині п. 1.18 зобов`язання Управління комунальної власності Херсонської міської ради видати свідоцтво про право власності територіальній громаді м. Херсона в особі Херсонської міської ради на нежилі приміщення, загальною площею 99, 3 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Херсонська міська рада, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що Херсонська міська рада, набувши право власності на житловий фонд м. Херсона набула і право на нежитлові приміщення цокольного поверху, загальною площею 99,3 кв. м. по АДРЕСА_1 , тому оспорюване рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради є законним, права позивачів оскаржуваним рішенням не порушено, оскільки право власності на квартири ними набуто після його прийняття і останні розуміли зміст угод про набуття у власність майна і його складу; суд помилково дійшов висновку, що спірні приміщення є допоміжними, при цьому не врахував, що сам по собі факт знаходження певних приміщень у складі багатоквартирного будинку, зокрема, у підвалах та/або цокольних поверхах, не є безумовною підставою для їх віднесення до допоміжних приміщень будинку, оскільки критерієм визначення статусу приміщень, як допоміжних, є їх функціональне призначення, покликане забезпечувати можливість належної експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців, без доступу до яких експлуатація житлового будинку є неможливою; висновок експертизи зроблено з вторинних ознак спірного приміщення, не досліджено його цільове призначення та використання; позивачі також пропустили строк позовної давності звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу Херсонської міської ради ОСОБА_1. і ОСОБА_2. вважали апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню, просили рішення суду, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального і процесуального права залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що нежитлове приміщення загальною площею 99,3кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , відноситься до житлового фонду, а саме до допоміжних приміщень житлового будинку, які забезпечують експлуатацію будинку та побутове обслуговування мешканців будинку, знаходження у них технічного обладнання, без доступу до якого неможлива належна експлуатація будинку, а відповідачі заперечуючи проти позову, у тому числі висновків експертизи, не надали належних та допустимих доказів на підтвердження того, що затвердженим проектом на спірний житловий будинок були передбачені нежитлові приміщення, як приміщення громадського призначення (майстерня).

Колегія суддів погодитися з висновком суду першої інстанції не може з наступних підстав.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 1991 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)», рішенням виконавчого комітету Херсонської обласної ради народних депутатів від 20 березня 1992 року № 32 «Про розмежування комунального майна, переданого у власність області, між обласного власністю і власністю міст обласного підпорядкування та районів області» до комунальної власностім. Херсона передано житловий фонд (додаток № 2), в тому числі житловий будинок АДРЕСА_1 . 2 а. с. 146 - 150/.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та п. 3 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06 листопада 1995 року № 891, відомчий житловий фонд передається у комунальну власність безоплатно. Разом з відомчим житловим фондом передаються відповідним комунальним підприємствам зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення, а також будівлі, призначені для обслуговування цього фонду (бойлерні, котельні, каналізаційні та водопровідні споруди, вбудовані і прибудовані приміщення, обладнання тощо).

Згідно інформаційної довідки Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради від 26 листопада 2019 року, житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансовому обліку департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради та відповідно до наказу від 17 червня 2016 року № 134 переданий на утримання об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Карла Маркса 101» /т. 2 а. с. 144/.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, пунктом 1.18 рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради за № 96 від 21 лютого 2006 року «Про видачу свідоцтв про право власності» зобов`язано Управління комунальної власності видати свідоцтво про право власності Херсонській міській раді, в тому числі на нежилі приміщення загальною площею 99,3 кв. м. по АДРЕСА_1 . 1 а. с. 8/

Відповідно до договору оренди комунального майна міської територіальної громади за № 594 від 28 квітня 2016 року та додаткового договору до нього від 20 березня 2019 року, Управління комунальної власності Херсонської міської ради передало, а орендар - Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення цокольного поверху будинку АДРЕСА_1 загальною площею 99,3 кв. м., для розміщення майстерні з пошиття спецодягу /т. 1 а. с. 10 - 12, т. 2 а. с. 129/.

Згідно договору купівлі -продажу від 10 листопада 2015 року ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2 т. 1 а. с. 13 - 14/.

Відповідно до договору дарування від 27 вересня 2016 року ОСОБА_2 отримала в дар 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 /т. 1 а. с. 15/.

Зі змісту Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Карла Маркса 101», затвердженого 29 травня 2016 року вбачається, що рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцем знаходження: АДРЕСА_1 , створено об`єднання з метою забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом /т. 1 а. с. 31 - 39/.

Згідно акту прийняття - передачі житлового комплексу(житлового будинку) від 01 серпня 2016 року на обслуговування ОСББ «Карла Маркса 101», КП «Центр» передало, а ОСББ «Карла Маркса 101»прийняло вказаний житловий будинок, до складу якого входить, у тому числі, підвал, площею 1241,40 кв. м /т. 1 а. с. 27/.

Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до Конституції України всі суб`єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою співвласників.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом положень вище зазначених норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до частини першої статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

У справі, що розглядається, суть позовних вимог зводиться до оскарження рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради, яким вирішено питання оформлення права комунальної власності Херсонської міської ради на нежитлове приміщення, чим, на думку позивачів, порушено їхні права, як співвласників спільного майна багатоквартирного будинку.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон № 2482-XII).

Згідно зі статтею 1 Закону № 2482-XII приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону № 2482-XII власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

При цьому законодавство розділяє поняття допоміжного приміщення та нежилого приміщення як окремого об`єкта нерухомості.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2482-XII допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти й машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Такі висновки підтверджуються й у рішеннях Конституційного Суду України, а саме, у Рішенні від 02 березня 2004 року у справі № 4-рп/2004 за конституційним зверненням ОСОБА_5 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), у якому суд зазначив, що, аналізуючи порушені у конституційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конструктивними елементами таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші і т. ін.), Конституційний Суд України виходить з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

У Рішенні від 09 листопада 2011 року у справі № 14-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Конституційний Суд України вказав, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканці» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт - допоміжні приміщення.

Разом з тим нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

На час приватизації квартир та прийняття оспорюваного рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради було чинним Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затверджене наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56, у пункті 41 якого зазначено, що не підлягають приватизації допоміжні приміщення жилих будинків, які призначені для забезпечення експлуатації та обслуговування будинку (приміщення теплопунктів, котельних, сміттєзбірників, колясочних, приміщення, через які прокладені мережі комунікації, а також приміщення, які використовуються для розміщення обслуговуючого будинок персоналу та складські приміщення). Власником перелічених приміщень після приватизації квартир будинку є товариство власників квартир. Вільні підвальні приміщення за згодою власників квартир будинку переобладнуються під кладові і передаються їм у власність безкоштовно у встановленому порядку.

Як вбачається з висновку судової будівельно - технічної експертизи № 34-17-1412 від 29 січня 2018 року та додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 74-19-2506 від 25 липня 2019 року, і не заперечується сторонами, у спірних приміщеннях загальною площею 99,3 кв. м, розміщені мережі комунікацій теплопостачання, водопостачання і водовідведення. Крім того, починаючи з 1996 року вказані приміщення не є вільними, не використовувалися мешканцями будинку, а використовуються як об`єкт оренди фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 під розміщення майстерні з пошиття спеціального одягу /т. 2 а. с. 80 - 90/.

Тому відповідно до зазначеного вище Положення, вказані приміщення приватизації не підлягають, і при приватизації мешканцями будинку квартир, вони не переходять у їх спільну сумісну власність, а підлягали передачі об`єднанню співвласників будинку, яке не існувало на момент прийняття оспорюваного рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради і було створено та зареєстровано в червні 2016 року.

Крім того, позивачі набули право власності на квартири у будинку АДРЕСА_1 у 2015 - 2016 роках, тоді як передача спірних приміщень у комунальну власність відбулася у 2006 році, тобто раніше.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оспорюваним позивачами рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради про видачу Херсонській міській раді свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення площею 99,3 кв. м, розміщені у АДРЕСА_1 , їх права не порушені.

Враховуючи вище зазначене, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2019 року скасувати, постановити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Херсонської міської ради, Виконавчого комітету Херсонської міської ради, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Карла Маркса 101», на стороні відповідача - Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради - відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 17 грудня 2019 року.

ГоловуючийВоронцова Л. П.
Судді:Ігнатенко П. Я.
Полікарпова О. М.