КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09грудня 2019 року місто Київ.

Справа № 824/181/19

Апеляційне провадження № 2-к/824/97/2019

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача: Желепи О.В.,

при секретарі Миронюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» (New Alternative Oak, Limited Liability Company) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного центру вирішення спорів, прийнятого в Пласервілі, штат Каліфорнія, Сполучені Штати Америки від 03.01.2019 року, ухваленого у складі голови арбітражної комісії Річарда Е. Істмана, арбітрів Сьюзен Х. Найкум, Ельса Ортега

у справі за позовом « Літко Ламбер Інк. » (Litco Lumber Inc), винний завод «ДБА Літко Беверіджиз» (DBALitco BeveragesDistillery), «Нью Алтернатів Оук» (New Alternative Oak) до ПрАТ «Галіція Дистилері», ОСОБА_3 про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2019 року до Київського апеляційного суду із заявою звернувся адвокат Альошин О.Ю. в інтересах Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» New Alternative Oakпро визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного центру вирішення спорів, прийнятого в Пласервілі, штат Каліфорнія, Сполучені Штати Америки від 03.01.2019 року.

Заяву обґрунтовував тим, що 08.05.2018 року Літко та НАО звернулися до МЦВС з позовом до Галіції у зв`язку з порушенням Галіцією контракту №07/2013, за умовами якого Галіція зобов`язувалося оплатити спиртовий дистилят, поставлений Літко.

Також 03.06.2014 року Галіція та Літко уклали Додаткову угоду №2, яка стала невід'ємною частиною Контракту №07/2013 (Додаток 2), відповідно до якої Галіція зобов`язувалася сплатити заборгованість за контрактом №07/2013 на користь НАО.

03 січня 2019 року Арбітражний суд ухвалив остаточне та обов`язкове для сторін рішення Арбітражу, задовольнивши вимоги Літко та НАО. Також 02 лютого 2019 року Арбітражним судом було винесено Виправлення Остаточного арбітражного рішення Суду, за яким було виправлено технічну помилку щодо суми процентів за період до винесення Рішення Арбітражу. 22 лютого 2019 року Арбітражний суд виніс Постанову за заявою про внесення змін до арбітражного рішення, де уточнив, що всі суми, присуджені за арбітражним рішенням мають бути сплачені Галіцією на користь НАО. Арбітражний суд також зазначив, що в усіх інших аспектах зазначене Остаточне арбітражне рішення від 03 січня 2019 року з виправленням, внесеними Судом на підставі Виправлення Остаточного арбітражного рішення, вчиненого 02 лютого 2019 року, цим підтверджується.

Арбітражний суд зобов`язав Галіцію сплатити на користь НАО 585 336, 00 дол. США основної суми заборгованості ; 265 383, 96 дол. США процентів за період до винесення арбітражного рішення; 38724, 06 грн. адміністративних витрат МЦВС, компенсацій та витрат Арбітражного суду; 23 281, 88 адвокатських гонорарів та витрат позивача, а разом - 912 725, 9 дол. США та процентів за ставкою 10% річних на несплачений залишок суми за рішенням Арбітражу з дати, в яку спливає тридцять днів з дня надання Рішення Арбітражу сторонам, до моменту сплати суми Рішенням Арбітражу в повному обсязі.

В заяві представник компанії НАО просить визнати та видати виконавчий лист (виконавчі листи) на примусове виконання Остаточного арбітражного рішення міжнародного арбітражного суду Міжнародного центру вирішення спорів у справі №01-18-0001-8328 від 03 січня 2019 року з урахуванням Виправлення Остаточного арбітражного рішення Суду від 02 лютого 2019 року, Постанови за заявою про внесення змін до арбітражного рішення від 22 лютого 2019 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше (ч. 2 ст. 474).

Визнання та виконання арбітражних рішень регулюється Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк) (далі -Конвенція), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року, та членом якої є США.

Нью-Йоркська конвенція встановлює, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях Конвенції.

Відповідно до статті 4 Конвенції, для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: a) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; b) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською установою.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

У зв`язку з викладеним, у вересні 2019 року Компанія з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» (New Alternative Oak, LimitedLiabilityCompany) звернулася до Київського апеляційного суду з заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного центру вирішення спорів, прийнятого в Пласервілі, штат Каліфорнія, Сполучені Штати Америки від 03.01.2019 року), ухваленого у складі голови арбітражної комісії Річарда Е. Істмана, арбітрів Сьюзен Х. Найкум, Ельса Ортега.

В судовому засіданні представник Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» (New Alternative Oak, LimitedLiabilityCompany) підтримав заяву з підстав, викладених у ній, і просив її задовольнити.

Представник боржника проти задоволення заяви заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, поданих до суду 31 жовтня 2019 року.

Послався на те, що між сторонами відсутня належним чином укладена арбітражна угода, оскільки примірник контракту, наданий до суду не містить підпису представника ПрАТ «Галіція Дистилері». Крім того, зазначав, що арбітражне рішення, про визнання якого просить заявник, виходить за межі укладеної арбітражної угоди(якщо вважати її укладеною), оскільки вона не стосується прав та обов`язків заявника - Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук». Також послався на те, що зміст арбітражної угоди не свідчить про однозначну домовленість сторін щодо передачі спору на розгляд арбітражних судів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників заявника, представника ПраТ "Галіція Дистилері", вивчивши та дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що продавець Літко в особі ОСОБА_4 , єдиного акціонера Літко , підписав початковий Контракт з ПрАТ «Галіція Дистилері» в особі Відповідача Татарінова на продаж 40 контейнерів «витриманого бренді» місткістю 23 000 літрів кожен, від 08 липня 2013 року. З боку Галіції підпису поставлено не було. Контракт і три Додаткові угоди до нього було складено двома мовами, англійською і російською.

Поставка Продукції мала здійснюватися в танк-контейнерах місткістю близько 24 000 літрів кожен, в кількості відповідно до періодичних замовлень Галіція, на умовах оплати авансом кожної замовленої партії. Галіція оплатила перші три партії в загальній кількості 16 танк-контейнерів, і Літко поставила ці 16 танк-контейнерів на склад Відповідача в м. Бучач, Тернопільська обл., Україна.

Оскільки Галіція мала труднощі з передоплатою подальших закупівель продукції, Компанія з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук», французька компанія-торговий представник з продажу вина і спиртних напоїв, з метою фінансування операцій між Літко і Галіцією авансувала Літко суму 491 059 євро, яка на момент оплати, станом на 11 січня 2014 року, була еквівалентна 663 895,00 дол. США, яку Літко використала для придбання та поставки Галіції ще 8 танк-контейнерів продукції. За ці 8 танк-контейнерів Літко виставила Галіції рахунки № LBV 0207-2014 А4, від 07 лютого 2014 року, та LВV0210-2014 А5, від 10 лютого 2014 року, на загальну суму 710 719,51 дол. США).

Галіція не оплатила ці рахунки, і в результаті цього 03 червня 2014 року сторони, а також Компанія з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» (яка зазначається як «Третя особа»), уклали «Додаткову угоду № 2», в якій Галіція визнала існування боргу, що виник за Контрактом, на суму 707 279,77 дол. США і зобов`язалася сплатити цю суму на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук». Галіція час від часу здійснювала нерегулярні виплати, остання з яких була здійснена 15 квітня 2017 року.

У зв`язку з тим, що Боржник свої зобов`язання за Контрактом №07/2013 належним чином не виконав, Компанія з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» 08 травня 2018 року подала до Міжнародного центру вирішення спорів в Пласервілі штат Каліфорнія США письмову арбітражну заяву.

Рішенням Міжнародного центру вирішення спорів, прийнятого в Пласервілі, штат Каліфорнія, Сполучені Штати Америки від 03.01.2019 року), ухваленого у складі голови арбітражної комісії Річарда Е. Істмана, арбітрів Сьюзен Х. Найкум, Ельса Ортега, зобов`язано ПрАТ «Галіція Дистилері» сплатити на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» 585 336, 00 дол. США основної суми заборгованості ; 265 383, 96 дол. США процентів за період до винесення арбітражного рішення; 38724, 06 грн. адміністративних витрат МЦВС, компенсацій та витрат Арбітражного суду; 23 281, 88 адвокатських гонорарів та витрат позивача, а разом - 912 725, 9 дол. США та процентів за ставкою 10% річних на несплачений залишок суми за рішенням Арбітражу з дати, в яку спливає тридцять днів з дня надання Рішення Арбітражу сторонам, до моменту сплати суми Рішенням Арбітражу в повному обсязі.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Відповідний перелік підстав для відмови у визнанні та виконанні арбітражного рішення закріплений і в нормах національного права України.

Статтею 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Заперечуючи проти задоволення даної заяви, боржник посилається, зокрема, на те, що арбітражне рішення, про визнання якого просить заявник, виходить за межі укладеної арбітражної угоди, оскільки вона не стосується прав та обов`язків заявника - Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» (п. в ч. 1 ст. 478 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що згідно рішення Міжнародного центру вирішення спорів, прийнятого в Пласервілі, штат Каліфорнія, Сполучені Штати Америки від 03.01.2019 року), ухваленого у складі голови арбітражної комісії Річарда Е. Істмана, арбітрів Сьюзен Х. Найкум, Ельса Ортега, заборгованість за Контрактом стягнуто з ПраТ «Галіція Дистилері» лише на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук», яка є заявником в даному провадженні.

Як на укладену між сторонами арбітражну угоду Компанія з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» посилається на Контракт купівлі-продажу №07/2013 від 08.07.2013 року, укладений між фірмою «Літко Беверіджиз» та ПрАТ «Галіція Дистилері».

Згідно п. 10.2 Контракту будь-які розбіжності або вимоги, що виникають з або пов`язані з предметом цього контракту, вирішуються обов`язковим арбітражем, що проводиться в Пласервілі, Каліфорнія, згідно з регламентом комерційного арбітражу Американської арбітражної асоціації.

Разом з тим, судом встановлено, що Компанія з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» не є стороною вказаного Контракту та, відповідно, стороною арбітражної угоди, наявної між фірмою «Літко Беверіджиз» та ПрАТ «Галіція Дистилері».

Згідно додаткової угоди №2 до Контракту №07/2013 від 03.06.2014 року сторони погодили існування боргу, що виник за Контрактом, на суму 707 279,77 дол. США та передбачили обов`язок ПрАТ «Галіція Дистилері» сплатити вказану суму на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук».

Тобто, у такий спосіб сторони лише змінили порядок проведення боржником розрахунків. У пункті 3 Додаткової угоди №2 сторони передбачили, що всі інші умови та пункти Контракту №07/2013 від 08.07.2013 року(у тому числі п. 10.2 щодо арбітражного застереження) залишаються чинними та обов`язковими лише для Продавця і Покупця, тобто для фірми «Літко Беверіджиз» та ПрАТ «Галіція Дистилері».

При цьому, статус Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» у вказаному документі визначений як «третя особа». Умовами додаткової угоди №2 не передбачено, що заявник набуває прав та обов'язків сторони (продавця) за Контрактом №07/2013 або є правонаступником фірми «Літко Беверіджиз» за всіма правами та обов`язками продавця, що випливають з указаного Контракту.

За таких обставин, оскільки Компанія з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» не є стороною Контракту купівлі-продажу №07/2013 від 08.07.2013 року, укладеного між фірмою «Літко Беверіджиз» та ПрАТ «Галіція Дистилері», немає підстав вважати, що між ПрАТ «Галіція Дистилері» та заявником наявна арбітражна угода щодо врегулювання спорів, що виникають у зв`язку з виконанням спірного Контракту.

Наявність у п.10.2 Контракту №07/2013 від 08.07.2013 року арбітражного застереження свідчить про волевиявлення Прат «Галіція Дистилері» про розгляд арбітражем спорів, які можуть виникнути у покупця саме з фірмою «Літко Беверіджиз». Волевиявлення Прат «Галіція Дистилері» про розгляд арбітражем спірних питань, що можуть виникнути з Компанією з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» арбітражна угода не містить.

Суд не може прийняти до уваги доводи заявника відносно того, що арбітражне застереження залишається чинним навіть у випадку зміни сторони за договором з посиланням на судову практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, оскільки у наданих для порівняння судових рішеннях зроблено висновок про те, що у випадку відступлення права вимоги за договором зберігається дія арбітражного застереження. Разом з тим, в даній справі між сторонами будь-якого правочину щодо відступлення права вимоги за Контрактом купівлі-продажу №07/2013 від 08.07.2013 року не укладалося, а зміст Додаткової угоди №2 від 03.06.2014 року не свідчить про заміну сторони продавця за контрактом.

Отже, рішення Міжнародного центру вирішення спорів, прийняте в Пласервілі, штат Каліфорнія, Сполучені Штати Америки від 03.01.2019 року, ухвалене у складі голови арбітражної комісії Річарда Е. Істмана, арбітрів Сьюзен Х. Найкум, Ельса Ортега, слід вважати таким, що ухвалене відносно спору не передбаченого арбітражною угодою, та таким, що не підпадає під її умови, оскільки відповідна арбітражна угода між Прат «Галіція Дистилері» та Компанією з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

За таких обставин, відсутні підстави для визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного центру вирішення спорів, прийнятого в Пласервілі, штат Каліфорнія, Сполучені Штати Америки від 03.01.2019 року, ухваленого у складі голови арбітражної комісії Річарда Е. Істмана, арбітрів Сьюзен Х. Найкум, Ельса Ортега, а тому у задоволенні заяви Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 477- 479 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Компанії з обмеженою відповідальністю «Нью Алтернатів Оук» (New Alternative Oak, LimitedLiabilityCompany) про визнання і надання дозволу на виконання арбітражного рішення суду Міжнародного центру вирішення спорів у справі №01-18-0001-8328 від 03 січня 2019 року з урахуванням виправлення остаточного арбітражного рішення від 02 лютого 2019 року та постанови за заявою про внесення змін до арбітражного рішення від 22 лютого 2019 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду та, якщо протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 12.12.2019 року.

Суддя: