Справа № 548/1626/18
Провадження №2-ві/548/1/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О.В.

за участю секретаря судового засідання - Вовк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за заявою представника позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Миркушіної Н.С. , по цивільній справі № 548/1626/18 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення компенсації за частку у спільному майні подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженнні Хорольського районного суду Полтавської області перебуває вищевказана справа.

До початку розгляду справи по суті позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 надіслав на адресу суду заяву, в якій заявив відвід головуючій у справі судді Миркушіній Н.С., посилаючись на те, що що головуюча суддя у справі ОСОБА_4 перебуває у товариський стосунках з ОСОБА_3, позивач неодноразово спостерігав спілкування останньої як в приміщенні суду, поза судовим засіданням так і поза межами суду, а тому на неї ОСОБА_3 може бути здійснено вплив, що є підставою для недовіри суду з підстав упередженості, що в подальшому може бути підставою скасуванню майбутніх судових рішень, з цих підстав, з метою недопущення сумнівів у Позивача, щодо можливої упередженості головуючої судді Миркушіної Наталії Станіславівни, останню необхідно відвести від розгляду даної справи.

В судове засідання позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з"явилися, але в заяві підтримали заявлений відвід та прохали його задоволити.

В судове засідання відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним ОСОБА_3 не з"явилася, але подала до суду заяву в якій заперечувала проти задоволення заяви про відвід головуючого судді.

Відповідно до частини 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

У відповідності до частини 8, 9 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватись у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи в судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

В статті 36 ЦПК України визначені підстави для відводу судді. Відповідно до пункту 5 частини 1 цієї Статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «ОСОБА_5 проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "ОСОБА_6 проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_7 Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Розглянувши заяву про відвід судді, суд приходить до висновку.

Суд зазначає, що інших порушень під час розгляду вище вказаної справи не було, але вважає, що у відповідача є підстави недовіряти суду, оскільки сторона по справі втратила довіру до головуючого судді, тому з метою забезпечення високого рівня довіри громадян до суду та усунення в подальшому обставин, які б могли вплинути на обєктивний розгляд справи, суд приходить до висновку

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 33, 40, 41 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Миркушіної Н.С. , по цивільній справі № 548/1626/18 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення компенсації за частку у спільному майні подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-задовольнити.

Цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення компенсації за частку у спільному майні подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,- передати для розгляду іншому судді Хорольського районного суду Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду відповідно до ч. 1 п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом 15-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.В. Коновод