У Х В А Л А

19 вересня 2019 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/12735/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.,

розглянув апеляційну скаргу Головного управління Пенсійого фонду України в м. Києві, в інтересах якого діє ОСОБА_1 ,

на рішення Деснянського районного суду м. Києва

в складі судді Галась І.А.

від 12 червня 2019 року вимогам ст. 356, 357 ЦПК України,

у справі №754/16001/18 Деснянського районного суду м. Києва

за позовом Головного управління Пенсійого фонду України в м. Києві

до ОСОБА_2

про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, діючи через свого представника ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала з наступних підстав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. Згідно ухвали суду скаржнику необхідно було надати докази сплати судового збору у розмірі та порядку, визначених Законом України «Про судовий збір».

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали від 22.08.2019 отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві29.08.2019 (а.с. 66).

Разом з цим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києвіне виконано вимоги, вказані в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху, та не усунуто недоліки у встановлений судом строк.

Оскільки скаржником не усунуто недоліки, то апеляційна скарга не оформлена у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає повернення позовної заяви (апеляційної скарги).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимоги суду щодо оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України та надання доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Про повернення апеляційної скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу (ч. 7 ст. 357 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з часу її постановлення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя О.Ф. Мазурик