Номер провадження: 22-з/813/25/19
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Заїкін А.П., Погорєлова С.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, встановлення способу і порядку виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 правонаступника позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , який діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 , треті особи - Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Суворовський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області Державної міграційної служби України про визнання відсутності права користування жилими приміщеннями, усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, зобов`язання передати нерухоме майно у натурі,-

встановив:

25.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду Одеської області з заявою про ухвалення додатково рішення у справі № 523/12186/13-ц та встановлення способу, порядку і строку виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 17 серпня 2017 року.

В поданій заяві заявник посилається на те, що апеляційний суд в своєму рішенні від 17 серпня 2017 року не зазначив та не вирішив наступні питання: чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду; про судові витрати у справі № 523/12186/13-ц; обсяг прав, щодо користування особою чужим майном, на які житлові приміщення він поширюється; хто саме повинен компенсувати втрати позивачів по несплаті їм за користування особою чужим майном місячних платежів з урахуванням інфляційних втрат, відсотків та інших платежів, та в якому обсязі; спосіб і порядок виконання судового рішення апеляційного суду Одеської області від 17 серпня 2017 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника, апеляційний суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Суворовського районного суду від 28 березня 2014 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 , треті особи орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Суворовський РВ ГУ ДМС в Одеській області ДМС України про визнання відсутності права користування жилим приміщенням, усунення перешкод в користуванні власністю, виселення, зобов`язання передачі нерухомого майна в натурі - задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 не перешкоджати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Виселено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , неповнолітнього ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 .

В частині вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання відсутності права користування жилим приміщенням, зобов`язання передачі нерухомого майна в натурі - відмовлено.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 229 грн 40 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_7 , який діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду від 28 березня 2014 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 серпня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_7 , який діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 задоволено частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 28 березня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -правонаступника померлого позивача ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , неповнолітнього ОСОБА_8 скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - правонаступника померлого позивача ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , неповнолітнього ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

У вересні 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 подали касаційні скарги на рішення апеляційного суду Одеської області від 17 серпня 2017 року.

Постановою Верховного суду України від 09 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 17 серпня 2017 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , який діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_8 , про виселення скасовано.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 березня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , правонаступника якого є ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - змінено у мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до ч 2. ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч 3. ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до ч 4. ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 435 ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи Верховний суд України своєю постановою від 09 жовтня 2019 року скасував повністю рішення апеляційного суду Одеської області від 17 серпня 2017 року, тому ухвалити додаткове рішення до рішення, якого не існує у справі не вбачається можливим, як і неможливо встановити спосіб і порядок його виконання.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.270, 435, 389, 390 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, встановлення способу і порядку виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 правонаступника позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , який діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 , треті особи - Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Суворовський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області Державної міграційної служби України про визнання відсутності права користування жилими приміщеннями, усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, зобов`язання передати нерухоме майно у натурі - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.О.Погорєлова

А.П.Заїкін