ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1664/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: представника позивача адвоката Фанди Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року (суддя Продан Б.Г.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. від 27.02.2018 року за №337 стягнуто з позивача на користь банку, за кредитним договором заборгованість в розмірі 28 224,06 грн.

Позивач вважає даний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки подані банком приватному нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не підтверджують безспірності заборгованості.

Позивач вважав, що нотаріус повинен був відмовити у вчиненні нотаріальної дії з підстав, передбачених ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Також підставою позову є нарахування пені після спливу строку позовної давності, розрахунок Банком суми заборгованості без врахування сплачених коштів боржником, надання Банком довідки про розрахунок заборгованості, складеної в довільній формі, без підтвердження первинними документами.

У зв`язку з цим позивач просив суд визнати вказаний виконавчий напис, вчинений 27 лютого 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10 жовтня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою того ж суду від 15 січня 2019 року призначено судову економічну експертизу для з`ясування розміру заборгованості по кредитному договору від 18 лютого 2016 року №V04.981.75879, укладеному між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 станом на 9 січня 2018 року.

Експертиза не проведена у зв`язку з не проплатою вартості проведення експертизи.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року позовну заяву задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. від 27.02.2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 337.

Не погоджуючись з цим рішенням, АТ «Ідея Банк», яке утворилось внаслідок зміни найменування та типу ПАТ «Ідея Банк», що підтверджується статутом АТ «Ідея Банк», в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вважає вказане рішення незаконним, ухваленим внаслідок порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Посилається на те, що Банк надав приватному нотаріусу всі необхідні документи для вчинення останнім виконавчого напису, в тому числі: заяву АТ «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису від 16 лютого 2018 року №12.4.2/14981; кредитний договір №V04.981.75879 від 18 лютого 2016 року з графіком щомісячних внесків за кредитним договором; довідку про ненадходження платежів від 16 лютого 2018 року №12.4.2/14660; вимогу АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про усунення порушення кредитних зобов`язань від 9 січня 2018 року. вих. №12.4.2/V04.981.75879; довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №V04.981.75879 від 18 лютого 2016 року станом на 9 січня 2018 року; список №1 ф.103 згрупованих поштових відправлень ПАТ «Ідея Банк» (з відміткою поштового відділення зв`язку); список №54 згрупованих відправлень, в тому числі № НОМЕР_1 (з відміткою поштового відділення зв`язку); опис вкладення в цінний лист №93 (з відміткою поштового відділення зв`язку), що підтверджує направлення на адресу позивача документів, визначених пунктами 4-5 даного переліку, а також фіскальний чек про оплату вказаних послуг поштового зв`язку; виписку по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , сформовану АТ «Ідея Банк» 16 лютого 2018 року, закриту 15 лютого 2018 року; розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №V04.981.75879 від 18 лютого 2016 року станом на 9 січня 2018 року.

Ні Порядком вчинення нотаріальних дій (п.п.2.3., п.2 гл. 16), ні будь-якими іншими нормативними документами не передбачено обов`язку вручення вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань боржнику, як передумову вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 липня 2018 року по справі №127/15911/17.

Вказані обставини та висновки Верховного Суду в порушення вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України судом першої інстанції не були враховані.

Апелянт не погоджується з висновками суду про нарахування пені після спливу строку позовної давності, розрахунку Банком суми заборгованості без врахування сплачених боржником коштів.

Зазначає, що кредитний договір №V04.981.75879 укладено між сторонами 18 лютого 2016 року, а тому строк позовної давності не може бути пропущеним, а висновки суду першої інстанції про нарахування відповідачем пені після спливу строку позовної давності є невмотивовані та спростовуються наданими відповідачем документами, оскільки у виконавчому написі зазначено заборгованість станом на 9 січня 2018 року.

Крім того, як зазначено в апеляційній скарзі, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів (постанова ВС від 20 травня 2015 року у справі №6-158цс15, постанова ВС від 16 травня 2018 року у справі №320/8269/15-ц, постанова ВС від 25 липня 2018 року у справі №127/15911/17).

Апелянт зазначає, що позивач кредит не погашав.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 погоджується з висновками суду першої інстанції, а апеляційну скаргу вважає такою, що задоволенню не підлягає. Зазначає, що нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис: без врахування спливу строку позовної давності як до тіла кредиту, так і до штрафних санкцій; без врахування сплачених коштів боржником; без надання Банком довідки про щомісячний розрахунок заборгованості по тілу кредиту, по штрафним санкціям та складеної у довільній формі, без підтвердження первинними документами.

Позивач також зазначає, що 18 лютого 2016 року фактично укладено договір про реструктуризацію боргу за кредитним договором від 18 жовтня 2012 року. Вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань від 9 січня 2018 року, на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України Банк припинив дію кредитного договору, оскільки зобов`язав позивача протягом 30 календарних днів достроково повернути всю суму за кредитним договором, а саме з 8 лютого 2018 року. Вже після припинення дії кредитного договору Банк звернувся до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису та після його вчинення продовжує нараховувати відсотки за користування кредитними коштами та штрафні санкції. Така позиція Банку суперечить вимогам ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з вказаною нормою право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється (постанова ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12).

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Нотаріус, відповідно до ст. 18 ЦК України, здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

З урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19).

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. від 27 лютого 2018 року за №337 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк», за кредитним договором заборгованість в розмірі 28 224,06 грн. (т. 1 а. с. 8).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що вимоги безспірності вчиненого виконавчого напису спростовуються тим, що позивач надає докази погашення боргу, а відповідач не направляв йому письмову вимогу.

Також за висновками суду підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є нарахування пені після спливу строку позовної давності, розрахунок банком суми заборгованості без врахування сплачених боржником коштів.

Таким чином вбачається, що виконавчий напис виданий 27 лютого 2018 року, на підставі документів, що не підтверджують безспірність заборгованості.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Посилання апелянта, не можуть бути підставою для скасування рішення суду. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Матеріали справи містять докази квитанції про сплату заборгованості, які апелянт не спростував, тому суд правомірно дійшов висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Ідея Банк» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 9 вересня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк