Справа № 307/2543/18
Провадження № 2/307/388/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком'яті Н.А.

з участю: представника позивача Монич К.П.

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі Тячівської районної адміністрації до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування в особі Тячівської РДА звернувся у суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що з 2013 року неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку служби у справах дітей державної адміністрації, як такий, що проживає у сім'ї в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків.

Відповідачка ніде не працює та не створює належних умов проживання для своєї дитини.

ОСОБА_3 часто втікає з дому та відмовляється проживати з матір'ю, у зв'язку з неналежним виконанням нею батьківських обов'язків та важкими умовами проживання сім'ї.

Будинок, в якому проживає родина розташований у лісі та непридатний для проживання, знаходиться у аварійному стані - повністю зламаний дах, відсутнє електропостачання.

За період перебування на профілактичному обліку служби ОСОБА_3 неодноразово влаштовувався на тимчасове утримання до дитячих закладів, але після повернення додому втікав з дому та бродяжив по вулицях.

20.05.2015 р. Тячівським ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 був вилучений з вулиці.

У квітні 2017 року за клопотанням служби у справах дітей ОСОБА_3 був влаштований до Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації дітей.

На засіданні психолого-медико-педагогічної консультації неповнолітньому ОСОБА_3 було рекомендовано навчання за програмою спеціальних загальноосвітніх закладів для розумово відсталих дітей.

Після перебування в центі соціально-психологічної реабілітації дитину було повернуто матері, яка зобов'язувалася влаштувати сина на навчання та дбати про нього належним чином.

Представниками ССД та ЦСССДМ з ОСОБА_2 неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо необхідності забезпечення відповідних умов проживання, забезпечення реалізації права дитини на освіту, належного виконання нею батьківських обов'язків.

У 2016 році на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав.

13.08.2018 р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Тячівській РДА органом опіки та піклування було надано висновок про доцільність надання згоди на позбавлення матері ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовні заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що хоче щоб дитина залишилася з нею. Вони проживають у важки матеріальних умовах, але вона не ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини. ОСОБА_3 бажає проживати з нею. Він неодноразово скаржився їй, що в притулку до нього погано відносяться, вихователька навіть била його по руках. За останній тиждень вона кілька разів навідувалася до сина у Берегівський притулок.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька ОСОБА_3 були внесені відповідно до ст. 135 ч. 1 СК України.

Статтею 164 ч. 1 СК України визначено що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 р. звернуто увагу на те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 12 частин 1-4 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ч.ч. 1, 2 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 42 ч. 1 п. 2 цього ж Кодексу визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

З приписів ст. 76, ст. 77 ч.ч. 1, 2, ст. 78, 79, 80 ч. 2, ст. 81 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 83 ч. 1 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 95 ч. 1 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Представник органу опіки та піклування стверджувала, що відповідачка не належним чином виконує свої обов'язки пов'язані з вихованням дитини та її доглядом, у зв`язку з чим комісією з питань захисту дітей при Тячівській РДА було прийнято рішення про надання згоди на позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 22.08.2018 р. ОСОБА_2 проживає зі своїм сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Сім'я проживає у дуже поганих умовах, будинок в якому вони мешкають в аварійному стані та відсутнє електропостачання. Від сторонньої допомоги односельчан відмовляється, на пропозицію щодо покупки їй придатного для проживання будинку відмовляється, не іде на контакт з сільською владою, неповнолітній школу не відвідує та потребує соціального супроводу.

Згідно характеристики, виданої Великоугольською сільською радою № 21 від 22.08.2018 р., ОСОБА_2 проживає з малолітнім сином, за рахунок соціальних виплат. Син школу не відвідує, часто тікає з дому. Звернень або скарг з боку населення не поступало. В побуті поводиться врівноважено, але часто проявляє в розмові якби психологічні відхилення. Ухиляється від спілкування з односельчанами, мотивуючи, що вони на неї наводять порчу. З боку виконкому Великоугольської сільської ради є зауваження, що вона не йде на спілкування та часто уникає від спілкування.

Вказані докази не доводять винну поведінку матері ОСОБА_2 щодо свідомого нехтування нею своїми обов'язками по вихованню сином.

Відповідно до п. 18 абз. 2 вищевказаної постанови Пленуму, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідачка та дитина живуть у важких матеріальних умовах (нижче середніх), але на даний час ця обставина (незадовільні житлово-побутові умови) є єдиною доведеною обставиною, яка свідчить про неналежне відношення відповідачки до своїх обов`язків по створенню для дитини належних умов проживання.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків.

За таких обставин, з метою захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити..

Відповідно до ст. 141 ч. 7 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 164 СК України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 01.02.2019 року.

Головуючий: Гримут В.І.