АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року

м. Чернівці

Справа № 725/5682/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Височанської Н.К., Половінкіної Н.Ю.

секретар Вовкун Н.Ю.

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут»

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 29 жовтня 2019 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Іщенко І.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Позивач просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» (далі - ТзОВ «Чернівцігаз збут») здійснити йому перерахунок оплати за спожитий газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 1 травня 2016 року по 1 листопада 2018 року за тарифом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 1 жовтня 2015 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 29 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Суд першої інстанції виходив з того, що визначені ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 жовтня 2019 року недоліки позовної заяви позивачем не було усунуто у встановлені судом строки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційний скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що ним не було отримано ухвали Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 жовтня 2019 року про залишення його позовної заяви без руху.

Окрім того, його позовна заява про перерахунок оплати за спожитий газ пов`язана з тим, що Постановою Окружного адміністративного міста Києва від 4 березня 2019 року у справі № 826/9665/16, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2019 року, постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 1 жовтня 2015 року» було визнано протиправною та нечинною з моменту її прийняття, а саме з 27 квітня 2016 року.

Вказані рішення і є доказом порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача. Інші докази у позивача відсутні.

Узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Чернівцігаз збут» про зобов`язання здійснити перерахунок оплати за спожитий газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 1 травня 2016 року по 1 листопада 2018 року за тарифом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року № 758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)».

Ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 жовтня 2019 року позовну заяву товариства залишено без руху та надано позивачу дводенний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.7).

Суд першої інстанції виходив з того, що у позовній заяві відсутні посилання на докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Зокрема, позивачем не повно викладено обставини справи, а також немає посилань на докази про виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позивач в тексті позовної заяви не посилається на докази, які підтверджують:

- порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача;

- в чому саме він вбачає порушення його прав та інтересів зі сторони відповідача;

- щодо нарахування боргу за спожитий природний газ;

- чи звертався відповідач з приводу стягнення з позивача заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 29 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с.9)

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити з наступних підстав.

Так, згідно з частиною 1 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частинами 1-3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Необґрунтованим є висновок суду про те, що у позовній заяві відсутні посилання на докази, які би підтверджували обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що підставою для звернення його до суду із вимогою про перерахунок оплати за спожитий газ стало ухвалення Окружним адміністративним судом міста Києва постанови від 4 березня 2019 року у справі № 826/9665/16, залишеної без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2019 року, якою було визнано протиправною та нечинною з моменту її прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 1 жовтня 2015 року», якою було змінено роздрібну ціну на природний газ для побутових споживачів.

Вказані рішення, як вважав позивач, і є доказом порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача щодо надання останнім житлово-комунальних послуг.

Окрім того, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позивач не посилається на докази щодо нарахування боргу за спожитий природний газ, оскільки, як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 навпаки посилається на те, що ним були сплачені кошти за спожитий газ в більшому розмірі, ніж це передбачено законом.

Жодних посилань на наявність боргу за спожитий природний газ в позовній заяві немає.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції порушив вимоги статті 13 ЦПК України, якою передбачено вільний вибір позивачем способу захисту та доказів, якими він буде підтверджувати свої позовні вимоги.

При цьому, пунктом 7 частини 2 статті 197 ЦПК України визначено, що саме у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Виходячи з наведеного, саме на стадії підготовчого провадження суд першої інстанції повинен вирішувати питання про витребування додаткових доказів, якщо дійде висновку, що докази, на які посилається позивач у своїй заяві, є недостатніми.

Беручи до уваги те, що суд першої інстанції фактично надав оцінку доказам на стадії відкриття провадження у справі та перевірки відповідності позовної заяви вимогам щодо її форми та змісту, а не на стадії підготовчого провадження після відкриття провадження у справі, підстави для залишення судом першої інстанції позовної заяви без руху та в подальшому повернення її позивачу були відсутні.

Вказаний висновок також узгоджується із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 , згідно з пунктом 7 якої подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Окрім того, висновок суду першої інстанції про те, що особа, яка подала позовну заяву, не усунула її недоліки у встановлений судом строк, є передчасним, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

За змістом положень статті 185 ЦПК України, повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

У своїй ухвалі від 10 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції надав ОСОБА_1 дводенний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків вказаної заяви.

Із супровідного листа Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 жовтня 2019 року вбачається, що копія вищевказаної ухвали суду була направлена на адресу позивача.

Однак у матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії ухвали Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 жовтня 2019 року, що свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач ухилився від виконання вимог вказаної ухвали у вставлений судом строк.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

За таких обставин, суд першої інстанції при вирішенні даного питання порушив норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про повернення заяви, порушивши при цьому права позивача на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити. Ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 29 жовтня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 12 грудня 2019 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: Н.К. Височанська

Н.Ю. Половінкіна