Номер провадження: 22-ц/813/494/19
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Осіб,що беруть участь у справі:

Представник позивача- Дідик С.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

-про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в котрих зазначала, що 24 лютого 2016 року уклала з ОСОБА_2 договір позики та

передала їй 1000 доларів США, під 10% щомісячно до 24 травня 2016 року. Про отримання цих коштів 24 лютого 2016 року відповідачем була написана розписка.

До теперішнього часу відповідачка свої зобов`язання не виконала, суму боргу та проценти за користування грішми не повернула.

Посилаючись на зазначена просила суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, що надані за договором розписки, а також 2100 доларів США відсотки та сплачений судовий збір.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позикизалишено без задоволення( а.с.68-69).

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з винесенням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.

В силу ст.372 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за її відсутності.

АРГУМЕНТИ(ДОВОДИ)СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі посилається на порушення судом вимог ст.ст.89,95,263,264 ЦПК України. Зазначає, що ніхто з учасників спору не ставив під сумнів копію боргової розписки, суд безпідставно відмовив в позові за відсутності її оригіналу та не витребував її у разі сумніву.

При цьому посилається на те, що в рішенні районний суд не зазначив,чому суд ставить під сумнів відповідність наданої копії розписки оригіналу.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,вислухавши пояснення сторін,що з`явились, перевіривши матеріали справи, оригінал розписки та звіривши з його копією, що міститься в матеріалах справи, обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги, районний суд виходив з відсутності оригіналу боргової розписки.

Такий висновок районного суду є помилковим з огляду на наступне.

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі

Рішення суду може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 81 ЦПК наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для цивільного суду заздалегідь встановленої сили.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи .

Відповідно до ч.І ст.76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 2. ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У частині 6 ст. 95 ЦПК України встановлено що, якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Матеріали справи не містять доказів щодо витребування районним судом оригіналу розписки , рішення районного суду не мотивовано щодо сумніву відповідністі поданої копії розписки щодо оригіналу.

В зв`язку з вищезазначеним судова колегія приходить до висновку, що районний суд самоусунувся від повного та всебічного розгляду справи.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Розписка, предявлена суду позивачем підтверджує боргове зобов`язання, містити умови отримання позичальником в борг 1000 доларів США із зобов`язанням їх повернення до 24 травня 2016 року та дати отримання коштів-24 лютого 2016 року( а.с.6).

таким чином, вимоги позивача обгрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в часині стягнення суми боргу в розмірі 1000 доларів США.

За ст.526 ЦК України,зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до

умов договору та вимог цього закону,інших актів цивільного законодавства,а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.

Відповідно до розписки укладеної між сторонами вбачається, що відповідач зобов`язалась сплачувати 10% від суми боргу кожний місяць.

Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку позики.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, у справі, яка переглядається, вимоги позивачки про стягнення процентів за період з 01.03.2016 року до 30.11.2017 року в сумі 2100 долаврів США,підлягають задоволенню частково, так як не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18.

У ст.1050 ЦК передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. За змістом ч.2 ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у справі позивачка має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів однак таких вимог вона не заявляла, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів нарахованих після закінчення строку дії кредитного підлгають частковому задоволенню за період з 25.02.2016 року по 24.05.2016 рік..

Період з 25 лютого 2016 року по 24 травня 2016 року становить 3 місяці що 10% від суми боргу 1000 грн. становить 277,42 долара США.

З врахуванням зазначеного, судова колегія дійшла висновку, що районний суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального та матеріального права, а тому в силу ст.376 ч.1 п.1,4 ЦПК України судове рішення першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В силу ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому поверненню підлягає судовий збір відповідно 41% їх задоволення, що становить 859,40 грн.

Керуючись ст. 367,368,374, 376,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2018 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ):

1000 доларів США- суму боргу;

277,42 долара США- проценти. А всього 1277,42 долара США.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесений судовий збір 859 грн.40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 20.09.2019 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра