Справа № 212/8234/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Власенко М.В., з участю секретаря судового засідання Борух Ю.К., розглянувши за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам в квартирах індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2019 року позивачі звернулись до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі -АТ «Криворіжгаз»), просили визнати незаконним дії АТ «Криворіжгаз» щодо відмови позивачам в забезпеченні індивідуальними квартирними лічильниками побутових споживачів природного газу; визнати за позивачами право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Криворіжгаз»; визнати, що АТ «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» зобов`язано за власний рахунок в термін до 01.01.2018 року здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників як побутовим споживачам, що проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 між позивачами та АТ «Криворіжгаз» було укладено Типовий договір постачання природного газу споживачам. Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір), цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) направляє споживачеві інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплату рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Доказом факту приєднання всіх споживачів до Типового договору вважають щомісячне споживання ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ. Позивачі зазначали, що права та обов`язки споживачів виникли з однієї підстави та що предметом цього спору є однорідні права та обов`язки. Права та обов`язки споживачів чітко визначені Типовим договором, а саме розділом IV «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», розділом V «Права та обов`язки споживача» та розділом VІ «Права і обов`язки постачальника». Зміст Типового договору, викладений в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, передбачає, що права та обов`язки для всіх споживачів є ідентичними. В листопада 2017 року позивачами, які є мешканцями будинку АДРЕСА_2 були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу до АТ «Криворіжгаз» про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок АТ «Криворіжгаз» на підставі статті 6 Закону № 3533-VI. В сервісному центрі АТ «Криворіжгаз» споживачів було усно повідомлено, що не передбачено фінансування робіт із встановлення індивідуальних лічильників газу в кожній квартирі будинку АДРЕСА_2 . Проте позивачі вважають таку позицію АТ «Криворіжгаз» неправомірною, оскільки побутовим споживачам відмовлено в забезпеченні та встановленні індивідуальних газових лічильників за рахунок АТ «Криворіжгаз».

Вважають, що забезпечити комерційний облік природного газу кожному споживачу будинку зобов`язане газорозподільне підприємство - АТ «Криворіжгаз» у термін до 01 січня 2018 року. АТ «Криворіжгаз» є суб`єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на території Жовтневого району м. Кривого Рогу. Згідно структури тарифу для споживачів на послуги розподілу природного газу АТ «Криворіжгаз» у період з 2011 року до теперішнього часу закладається встановлення квартирних лічильників газу, що передбачено статтею 3 Закону № 3533-VI, де визначено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, тобто покладено на АТ «Криворіжгаз». У зв`язку із чим позивачі вимушені звернутися до суду із вищезазначеними позовними вимогами.

Ухвалою судді від 26 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху, та надано позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви.

24 жовтня 2019 року позивачі на виконання ухвали судді надали уточнену позовну заяву.

Ухвалою судду від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідач правом надання відзиву на позов не скористався, представником відповідача до суду надано письмові пояснення, у яких просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що 21 грудня 2017 року було внесено зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», які набрали чинності 19.01.2018. Згідно ч. 1 ст. 2 вказаного закону, постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного облік): для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується :тільки для приготування їжі - з 1 січня 2021 року. Згідно ч. 2 ст. 2 вказаного закону, з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення)індивідуальними лічильниками газу. Загально будинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України.Для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення), які встановлять лічильники протягом 2018 року, відповідна компенсація здійснюється протягом 12 місяців. Представник відповідача також вважав, що оскільки з 19.01.2018 набули чинності зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а прийняття рішення судом про права та обов`язки сторін у цій справі на майбутнє, що на думку Відповідача, є неприпустимим, та таким, що законно не підлягав задоволенню. Вимога позивачів захистити права, факту порушення яких на момент подання позову судом не встановлено, а також права, щодо яких невідомо чи відбудеться таке порушення у майбутньому, не є належним способом захисту. Також вказали, що позивачами не доданого жодного доказу в підтвердження їх вимог щодо відмови АТ «Криворіжгаз» у встановленні їм індивідуальних лічильників газу. Оскільки мешканці будинку АДРЕСА_2 , що є позивачами у справі, до відповідача ніколи не звертались із питанням встановлення індивідуальних лічильників, а отже вимоги про визнання дій відповідача протиправними щодо не встановлення позивачам лічильників є необґрунтованими.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачі у справі є власниками житлових квартир у будинку АДРЕСА_2 .

Звернувшись до суду із позовом, позивачі вважали свої права як споживачів послуг АТ «Криворіжгаз» порушеними, внаслідок незаконної відмови встановити кожному індивідуальний лічильник газу, у зв`язку з чим просили зобов`язати відповідача виконати ці дії у строк до 01.01.2018 року, посилаючись на положенням ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

На підтвердження заявлених вимог, позивачі посилались на те, що в листопада 2017 року ними як мешканцями будинку АДРЕСА_2 було проведено загальні збори, на яких було прийнято рішення ініціювати звернення до АТ «Криворіжгаз» з питання забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок АТ «Криворіжгаз» на підставі ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Також позивачі посилались на те, що в сервісному центрі АТ «Криворіжгаз» споживачів було усно повідомлено, щодо порядку встановлення індивідуальних (внутрішньо квартирних) лічильників природного газу мешканцям будинку АДРЕСА_2 .

Проте, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження звернень позивачів, що є мешканцями будинку АДРЕСА_2 до АТ «Криворіжгаз» із вимогами про встановлення індивідуальних (внутрішньо квартирних) лічильників та отримання ними відмови - суду не надано.

Отже, суд погоджується з позицією відповідача щодо недоведеності заявлених вимог, оскільки позивачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відмови АТ «Криворіжгаз» кожному з позивачів у встановленні індивідуального газового лічильника.

При цьому, суд враховує, що відповідачем у наданих поясненнях не заперечується свій обов`язок щодо встановлення індивідуальних газових лічильників позивачам, відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» у строк до 1 січня 2021 року як для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи правовідносини, що склались між сторонами, встановлені судом обставини, що підлягають доказуванню, а також відсутність правових підстав для звільнення позивачів від обов`язку доказування, суд не вбачає законних підстав для висновку про незаконність дій АТ «Криворіжгаз», щодо відмови у встановленні індивідуальних газових лічильників позивачам, оскільки факт волевиявлення позивачів на встановлення лічильників та факт відмови відповідача кожному з позивачів у такому встановленні - не доведений в судовому порядку.

Оцінюючи позовні вимоги щодо визнання права за позивачами на встановлення у квартирах індивідуальних газових лічильників та зобов`язання відповідача встановити позивачам індивідуальні газові лічильники в строк до 01.01.2018 року, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Згідно ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.20 цього Закону, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до гл.1 розд.1 Кодексу ГРС, Оператор ГРМ суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Отже, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» є Оператором ГРМ.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Як встановлено судом, позивачі є споживачами природного газу, а відповідач - Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу, що є у загальному доступі на офіційному сайті АТ «Криворіжгаз», цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: «споживач» - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про ринок природного газу» та Кодексі ГРС.

Судом встановлено, що позивачі приєдналися до вказаного Типового договору розподілу природного газу, оскільки щомісячно споживають природний газ та щомісячно сплачують рахунки за спожитий природний газ.

Згідно з пунктом 2.1 цього Типового договору, АТ «Криворіжгаз» взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

За змістом статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання - газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За наслідками розгляду справи, судом встановлено, що права позивачів на встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку та терміни, встановлені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» відповідачем жодним чином не порушене та не оспорене, строки виконання відповідачем обов`язку по встановленню лічильників на час звернення до суду та на час розгляду справи не сплинули, при цьому діючим законодавством не передбаченого можливості судового захисту права особи від можливих порушень або посягань на майбутнє.

Крім того, право позивачів як побутових споживачів газу на встановлення індивідуальних газових лічильників за рахунок АТ «Криворіжгаз» прямо передбачене в редакції ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а отже додаткового визнання таке право в судовому порядку не потребує, а отже вимоги позивачів, щодо визнання за ними права на встановлення індивідуальних газових лічильників за рахунок відповідача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.3 ЦПК України та ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.5 ЦПК України передбачено, що суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Тобто, суддя, здійснюючи правосуддя, має керуватися принципом верховенством права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

19 січня 2018 року набрав чинності Закон України № 2260-УІІІ від 21 грудня 2017 року, яким були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу» щодо встановлення споживачам індивідуальних лічильників природного газу. Зокрема, передбачено встановлення споживачам, у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2021 року індивідуальних лічильників.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог, а також діючої на час звернення до суду із вказаним позовом редакції ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яка не змінилась і на час ухвалення судом рішення, а також керуючись принципом верховенства права, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача забезпечити позивачів індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками у строк до 01 січня 2018 року, оскільки таке забезпечення передбачено законом у строк до 01 січня 2021 року, який на час розгляду справи не настав, а отже в цій частині вимоги позивачів задоволенню також не підлягають.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки позивачі на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільнені від сплати судового збору, виходячи з результату вирішення спору, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 13, 16 ЦК України, ст.ст. 5, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам в квартирах індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Позивачі: ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_5 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_8 ) ОСОБА_6 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_7 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ), ОСОБА_8 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_11 ), ОСОБА_9 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_12 ), ОСОБА_10 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_13 ), ОСОБА_11 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_14 ), ОСОБА_12 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_15 ), ОСОБА_13 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_16 ), ОСОБА_14 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_17 ), ОСОБА_15 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_18 ), ОСОБА_16 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_19 ), ОСОБА_17 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_20 ), ОСОБА_18 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_21 ), ОСОБА_19 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_22 ), ОСОБА_20 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_23 ), ОСОБА_21 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_24 , являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_25 ), ОСОБА_63 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_26 , являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_27 ), ОСОБА_23 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_28 ), ОСОБА_24 , (місце проживання за адресою: АДРЕСА_29 ), ОСОБА_25 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_30 ), ОСОБА_26 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_31 ), ОСОБА_27 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_32 ), ОСОБА_28 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_33 ), ОСОБА_29 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_34 ), ОСОБА_30 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_35 ), ОСОБА_31 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_36 ), ОСОБА_32 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_37 , являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_38 ), ОСОБА_33 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_39 ), ОСОБА_34 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_40 ), ОСОБА_35 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_41 ), ОСОБА_36 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_42 ), ОСОБА_37 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_43 ), ОСОБА_38 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_44 ), ОСОБА_39 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_45 ), ОСОБА_40 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_46 ), ОСОБА_41 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_47 ), ОСОБА_42 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_48 ), ОСОБА_43 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_49 ), ОСОБА_44 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_50 ), ОСОБА_45 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_51 ), ОСОБА_46 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_52 ), ОСОБА_47 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_53 ), ОСОБА_48 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_54 , являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_55 ), ОСОБА_49 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_56 ), ОСОБА_50 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_57 ), ОСОБА_51 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_58 ), ОСОБА_52 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_59 , являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_60 ), ОСОБА_53 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_61 ), ОСОБА_54 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_62 ), ОСОБА_55 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_63 , являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_64 ), ОСОБА_56 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_65 ), ОСОБА_57 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_66 ), ОСОБА_58 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_67 ), ОСОБА_59 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_68 ), ОСОБА_60 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_69 ), ОСОБА_61 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_70 , являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_71 ), ОСОБА_62 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_72 , являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_73 ),

Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», , м. Кривий Ріг, пр. Металургів,1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення у справі, розгляд якої завершено 05 грудня 2019 року за відсутності всіх учасників справи, складено та підписано без проголошення 09 грудня 2019 року.

Суддя: М.Д. Власенко