Провадження № 2/127/5373/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Дернової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач повідомила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2016 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2017 року (справа №127/6735/17) з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 29.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, позивач зазначає, що їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 на даний час офіційно працевлаштувався в Польщі та отримує стабільний високий дохід, а тому він взмозі сплачувати аліменти в більшому розмірі, однак добровільно цього не здійснює; окрім того, стягуваний розмір аліментів (1000 грн.) значно нижчий, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Позивач просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2018 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом з позовною заявою із додатками було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2016 року (справа №127/22457/15-ц) (а.с.13). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-АМ №214560 від 26.01.2012 року (а.с.11).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2017 року (справа №127/6735/17) з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 29.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10).

Як зазначила позивач, відповідачем ОСОБА_2 у добровільному порядку сплачуються аліменти у розмірі 1000 грн.

Суд, ухвалюючи вищевказане рішення та визначаючи розмір аліментів, враховував матеріальний стан платника аліментів та дитини, вік останнього, позицію отримувача аліментів щодо способу стягнення аліментів.

Як вбачається із повторного Свідоцтва про народження серії І-АМ №358156 від 23.12.2016 року у позивача ОСОБА_1 народився син ОСОБА_4, 03.10.2016 року (а.с.12), у звязку з чим вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.12.2016 року до 03.10.2019 року, що підтверджується витягом з наказу Вінницької обласної психіатричної лікарні №2 №60-0 від 15.12.2016 року (а.с. 14).

Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 22.10.2018 року, за ОСОБА_2 на праві приватної власності зареєстроване нерухоме майно, а саме квартира за адресою: м. Вінниця, вул. В.Інтернаціоналістів, 14/26, на підставі договору дарування від 27.12.2010 року №2-3276 (а.с. 16).

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину.

Згідно зі положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України суд застосовує аналогію закону).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень. Дитині ОСОБА_3, 19.01.2019 року виповнилося 7 років.

З огляду на викладене, зокрема, на те, що розмір стягуваних аліментів (1000 грн.) нижчий від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто має місце погіршення матеріального становища дитини, батькові дитини належить на праві власності нерухоме майно, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рiшенням законної сили.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., то суд не вбачає підстав для цього, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження сплати даних коштів.

На підставі викладеного, керуючись ст.1-3 Конвенції ООН Про права дитини", ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180- 182, 183, 192 СК України, ст.13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити часково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 325090757,АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,Київська область, Києво АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1), аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2017 року у цивільній справі №127/6735/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів припинити з дня набрання законної сили даним рішенням та відкликати виконавчий документ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: