Справа № 522/9804/17
Провадження № 2/522/4522/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В. І.,

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву позивача(ів) ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відповідача(ів) Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз ОНДІСЕ про позбавлення особистого немайнового права в частині незаконного проникнення в приватну власність,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 29.05.2017 року звернулись до суду з позовом до Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз ОНДІСЕ про позбавлення особистого немайнового права в частині незаконного проникнення в приватну власність.

Справа на підставі авто розподілу надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Тарасова А. В. та ухвалою від 02.06.2017 року провадження по зазначеній справі відкрито.

Ухвалою суду від 09.10.2017 року позов залишено без розгляду, однак ухвалою Апеляційного суду одеської області зазначену ухвалу скасовано та справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Після авторозподілу вказана справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. 20.12.2017 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 р.зазначену справу прийнято до провадження с. Домусчі Л. В. та ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 12.02.2018 року.

Ухвалою суду від 12.02.2018 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

У судові засідання, призначені на 17.10.2018, 11.12.2018 та 31.01.2019 року позивачі не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Жодних клопотань до судового засідання 31.01.19 року суду не надавали.

До суду повернулась поштова кореспонденція, яка направлялась позивачам за вказаними адресами, із відмітками про особисте отримання адресатами судових повісток.

Представник відповідача у судове засідання 31.01.2019 року не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності та просила залишити позов без розгляду.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач, його представник не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у квітня 2018 року, представник позивача не цікавиться розглядом справи, ні позивач (ні його представник) не зявляються у судові засідання, не надавши докази причин поважності неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Крім того, сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі позивача та/або представника відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності не подає, чим, на розсуд суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

Одночасно суд звертає увагу та те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі "ОСОБА_9 проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже, можливість сторони дізнатись про стан відомого їй судового провадження залежить від волевиявлення самої сторони, тобто має суб'єктивний характер.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи.

З огляду на те, що позивачі двічі не з'явилися у судове засідання та не подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, були сповіщені про час та місце розгляду справи, з огляду на тривалі строки розгляду справи, суд приходить до висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 131, 210, 223, 247, 257, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву позивача(ів) ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відповідача(ів) Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз ОНДІСЕ про позбавлення особистого немайнового права в частині незаконного проникнення в приватну власність- залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 31.01.2019 року

Суддя: Домусчі Л.В.

31.01.2019