КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря Покраси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною Акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" на ухвалу Перяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК", Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг", третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішення ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК", Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг", третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішення. Позов обґрунтовував тим, що в результаті неправомірних дій відповідача було здійснено перереєстрацію домоволодіння, яке належить йому на праві власності і було передано банку в іпотеку.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та просив: накласти арешт та встановити заборону вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, розпорядженням в будь-який спосіб та з державною реєстрацією прав власності або інших речових прав на нерухоме майно, а саме: домоволодіння (загальною площею 242 кв.м.) та земельну ділянку (загальною площею 0,1000га., кадастровий номер :01:071:0007, цільове призначення - будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради (ЦНАП) вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь-якиї третіх осіб у будинку за адресою: АДРЕСА_1 та про зняття з реєстрації місця проживання у зазначеному будинку ОСОБА_2 ,1978 народження та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначав, що 28.11.2006 року між ним та АТ "УКРСОЦБАНК" було укладено договір кредиту №406/66/06-П. В рахунок забезпечення зобов`язань за договором кредиту між сторонами було укладено договір іпотеки №04/І-616 від 28.11.2006., згідно з яким в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме домоволодіння (загальною площею 242 кв.м.) та земельну ділянку (загальною площею 0,1000га., кадастровий номер :01:071:0007, цільове призначення - будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

20 серпня 2019 року отримавши витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що нерухоме майно, яке належить йому на праві приватної власності, а саме домоволодіння та земельна ділянка були перереєстровані за банком.

З 18 червня 2019 року новим власником вказаного майна зазначено АТ "УКРСОЦБАНК".

Зазначає, що вимоги, на підставі якої здійснено державну реєстрацію/дію суб`єктом реєстрації, а також повідомлень від державного реєстратора (на виконання вимог ст.20 ЗУ "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ним не отримувалось). На підставі вище викладеного просив заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вказував також, що є батьком малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яке його протиправно позбавлено.

Ухвалою Перяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заборонено вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, розпорядженням в будь-який спосіб та з державною реєстрацією прав власності або інших речових прав на нерухоме майно, а саме: (домоволодіння загальною площею 242 кв.м.) та земельну ділянку (загальною площею 0,1000га., кадастровий номер :01:071:0007, цільове призначення будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог по заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просили рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу Акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" мотивував тим, що судом першої інстанції в ухвалі не обґрунтовано яким чином заборона вчиняти будь-які дії, щодо відчуження домоволодіння та земельної ділянки забезпечить виконання рішення, щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо об`єктів нерухомості майна. Вказують на відсутність причинного зв`язку між забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження домоволодіння і земельної ділянки та вказаним рішення у разі задоволення позову, що вказує на неспівмірність цього заходу забезпечення позову із предметом позовних вимог. Разом з тим зазначає, що приймаючи ухвалу про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції не вирішив питання, щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України.

Посилаються на те, що в обґрунтування заходів забезпечення позову заявником не надано жодного доказу, який би підтверджував, що домоволодіння та земельна ділянка можуть бути відчужені на користь третіх осіб, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

22 жовтня 2019 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він зазначає, що вважає апеляційну скаргу необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції вважає постановлену з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що в результаті неправомірних дій відповідача відбулась незаконна перереєстрація належного на праві власності йому домоволодіння і земельної ділянки на відповідача. Зазначає, що не забезпечення позову призведе до не виконання рішення в разі задоволення позовних вимог.

Посилається також на те, що дії банка про перереєстрацію заставного майна суперечать ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 07 червня 2014 року. Згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуто (відчужено без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» або предметом іпотеки згідно ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчим кредитом, наданим йому в іноземній валюті за умови, якщо нерухоме майно використовується як місце проживання, або є об`єктом незавершеного будівництва, або загальна площа не перевищую 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. житлового фонду.

Звертає увагу, що його домоволодіння має загальну площу 242.2 кв.м. і є забезпеченням по валютному кредиту, та є його єдиним житлом.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.11.2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" укладено кредитний договір. В рахунок забезпечення зобов`язання за договором кредиту від 28.11.2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

В результаті неналежного виконання умов кредитного договору у ОСОБА_1 виникла перед Акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" заборгованість.

27 червня 2019 року державним реєстратором Верестун О.І. вчинено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке стало підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" на об`єкт нерухомого майна домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК", Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг", третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішення про перереєстрацію права власності на спірну квартиру.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з того, що судом не встановлено факт порушення прав позивача, однак суд погоджується із доводами ОСОБА_1 про те, що саме невчинення в даній ситуації заходів забезпечення позову може в подальшому призвести до невиконання рішення суду, або ускладнить його виконання.

За таких доводів ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відчуження майна, оскільки даний захід забезпечення позову є достатнім та співмірним позовним вимогам.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність видузабезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, у цьому ж пункті роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправними дій та скасування рішення відповідача про перереєстрацію права власності на його домоволодіння і земельну ділянку посилаючись на те, що дії банка про перереєстрацію заставного майна суперечать ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 07 червня 2014 року. Згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуто (відчужено без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» або предметом іпотеки згідно ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчим кредитом, наданим йому в іноземній валюті за умови, якщо нерухоме майно використовується як місце проживання, або є об`єктом незавершеного будівництва, або загальна площа не перевищую 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового фонду.

З викладеного вбачається, що між сторонами дійсно виник спір про право власності на спірне майно, яке на праві власності належало позивачу та перереєстровано на АТ «УКРСОЦБАНК».

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, з чого випливає, що власник майна може ним розпорядитися на користь третіх осіб у будь-який для нього зручний момент і цим право він не обмежений.

Таким чином, оскільки щодо майна, яке є предметом судового розгляду дійсно виник спір, це майно є єдиним місцем проживання позивача, його сім`ї, включаючи малолітню дитину, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у разі відчуження майна до вирішення спору по суті, невжиття заходів позову може призвести до невиконання рішення суду або ускладнить його виконання і ці обставини спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині щодо необґрунтованості ухвали суду.

Також вбачається, позов забезпечений з урахуванням прав нового власника спірного майна, щодо його володіння та користування, який також є заставодержателем спірного майна і обмеження стосується лише заборони вчиняти дії щодо розпорядженням спірним майном на користь третіх осіб, що стосується предмету судового розгляду,та свідчить про співмірність виду забезпечення позову, який просила застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, заявленим позовним вимогам.

Таким чином і в цій частині, в частині не співмірності обраного виду забезпечення позову, доводи апеляційної скарги спростовуються висновком суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційна скарга як необгрунтована підлягає залишенню без задоволення, оскільки висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам процесуального закону.

Інші доводи апеляційної скарги щодо безпідставності позовних вимог не можуть бути узяті судом до уваги, оскільки такі обставини підлягають з`ясуванню для вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали Перяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року. Заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам і їх невжиття може ускладнити виконання можливого майбутнього рішення про задоволення позову, оскільки до вирішення справи по суті спірне майно вже може бути відчужене на користь третіх осіб і це свідчить про ймовірність такого припущення.

Посилання на те, що суд не вирішив питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення не є підставою для скасування ухвали про вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку. Крім того зустрічне забезпечення застосовується за наявності підстав, передбачених ст.. 154 ЦПК України, яких апелянт не наводить.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" залишити без задоволення.

Ухвалу Перяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко