Справа № 524/3807/18
Провадження №2/524/184/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Воблікової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення розміру часток у праві сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області, в якому просив визначити, що йому та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, належить кожному праві власності по Ѕ ідеальній частці у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Відповідно до договору міни від 15.12.1999 йому та його матері, ОСОБА_2, на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла. Як спадкоємець першої черги він звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав. 21.05.2018 постановою приватного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що частки співвласників квартири не були визначені.

Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач в судове засідання не з'явився надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М., 15 грудня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №4523, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками квартири АДРЕСА_1. Вказане підтверджується копією договору міни від 15.12.1999, копією технічного паспорту на квартиру, довідкою КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» від 02.02.2018 №61/359.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Автозаводським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, актовий запис №341.

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. від 21.05.2018 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю ОСОБА_2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку із тим, що частка ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності не виділена.

НОРМИ ПРАВА

Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

У відповідності з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно зі ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду.

З роз'яснень постанови Пленум Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вбачається, що при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

ОЦІНКА СУДУ

Приймаючи до уваги положення ст.370 ЦК України та те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували те, що участь когось із співвласників квартири АДРЕСА_1 у надбанні майна була більшою або меншою, суд вважає, що частки померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у праві спільної власності є рівними та становлять 1/2 частину.

З огляду на те, що не визначення часток співвласників квартири перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_7 і вважає за можливе визнати, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М., 15 грудня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №4523, належить по 1/2 частині у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відтак позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача..

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення розміру часток у праві сумісної власності - задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М., 15 грудня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №4523, належить 1/2 частина у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48,6 кв.м, житловою площею 33,4 кв.м.

Визнати, що померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2, 1947 р.н., на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М., 15 грудня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №4523, належало 1/2 частина у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48,6 кв.м, житловою площею 33,4 кв.м.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць