Справа № 588/1149/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2019 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частки спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, яку мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 . За життя мати заповіт не посвічувала. Позивач також була зареєстрована з матір`ю та як спадкоємець першої черги прийняла спадщину після її смерті. Батьком позивача є ОСОБА_2 , тобто відповідач. Вказаний будинок АДРЕСА_1 батьки за час перебування в зареєстрованому шлюбі. Рішенням виконкому Тростянецької міської ради народних депутатів №207 від 30.07.1975 ОСОБА_2 була виділена в безстрокове користування земельна ділянка в АДРЕСА_1 площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального жилого будинку жилою площею 35,4 кв.м., та між ним та виконкомом міської ради 12.07.1976 був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності. У період з 1976 по 1992 р.р. батьки будували будинок на вищевказаній земельній ділянці. Станом на 21 червня 2019 року проведеної інвентаризації за адресою АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок позначений літерою А-1, загальною площею 99,1 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., літерою а - тамбур; літерою мн - мансандра з позначкою відсутні дозвільні документи ; літерою «Б» - літня кухня , літерою «б»- прибудова, літерою «В»- сарай ; літерою «Г» - сарай, літерою п/г-погріб, літерою «г» - убиральня, літерою «Д»- гараж, № 1 ворота, №2 - огорожа. Мансардний поверх житлового будинку на якому були обладнані дві житлових кімнати 16,3 кв.м. та 18,9 кв.м. був побудований батьками приблизно в 1992 році. Державна реєстрація житлового будинку та господарчих будівель та споруд була проведена Охтирським міжміським БТІ 5 грудня 1994 року. Для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 позивач звернулася до Тростянецької районної державної нотаріальної контори, де їй нотаріусом роз`яснено, що відповідно до вказаного договору відсутня частина майна придбаного за час шлюбу на ім`я померлої. Відповідач право матері позивача на будинок не визнає.

Тому позивач, посилаючись на норми ст.ст. 15, 16, 355, 368,370 ЦК України визнати, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в правах спільної сумісної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , позначення при інвентаризації літерами: знаходиться житловий будинок позначений літерою А-1, загальною площею 99,1 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., літерою а - тамбур; літерою «Б» - літня кухня, літерою «б» - прибудова, літерою «В» - сарай; літерою «Г» - сарай, літерою п/г - погріб, літерою «г» - убиральня, літерою «Д» - гараж, №1 - ворота, №2 - огорожа становить 1/2 - частину; судові витрати стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що будинок по АДРЕСА_1 її батьки будували разом у період шлюбу. У 2001 році померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої заповіту не залишилось та позивач продовжувала проживати в тому будинку разом з батьком. Згодом позивач вийшла заміж та у неї народилася дитина, та оскільки у них у дворі є два будинка та вони з батьком не зійшлись, позивачу з родиною довелося виїхати від батька з того будинку, однак вона залишилася у ньому зареєстрована. На даний час позивач має намір прийняти спадщину після смерті матері

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та показав, що спірний будинок він будував сам за свої кошти. Дружина варила їсти та годувала людей, на най були продукти харчування, діти, вела господарство, приймала участь у розподілі сімейного бюджету та ходила на роботу, оскільки працювала бухгалтером. Також у будівництві будинку приймав участь і син, якому на той час було 18 років, він носив відра з розчином, а відповідач штукатурив стіни. На мансарду дозвільних документів немає, тому вона не включена до генерального плану. Відповідач вважає, що позивач вже забрала спадщину, яка залишилась після смерті його дружини, а саме побутову техніку, машину, продукти загального вжитку, поросну свиню та документи. Із позовом до суду про витребування документів відповідач не звертався. Після одруження позивача прожили вони в одному будинку із зятем рік чи півтора, , але після того, як його побив зять у них склалися неприязні стосунки. Відповідач згоден віддати позивачу частку у спірному майні шляхом сплати регулярних платежів з пенсії.

Дослідженим у судовому засіданні доказами встановлено, що 03.06.1975 був укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.10).

Копією свідоцтва про народження встановлено, що батьками позивача є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

Як вбачається, позивач після одруження 26.03.2003 змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » (а.с.9).

Рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради №207 від 30.07.1975 ОСОБА_2 було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під АДРЕСА_1 площею 600 кв.м. (а.с.45).

Відповідно до договору від 12.07.1976 ОСОБА_2 було відведено на праві безстрокового користування земельну ділянку загальною площею 600 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності (а.с.13-15, 53-54).

Згідно виписки із протоколу №1 рішенням засідання виконкому Тростянецької міської ради народних депутатів №10 від 29.01.1992 було затверджено акт прийомки жилого будинку в експлуатацію ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 46,47).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Згідно реєстраційного напису право особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 05.12.1994 (а.с.12).

Копією будинкової книги на домоволодіння по АДРЕСА_1 встановлено, що у вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18-20).

Відповідно до інформаційної довідки №595 від 21.06.2019 станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 відсутня. За даними інвентаризації станом на 21.06.2019 на земельній ділянці розташовані наступні будівлі і споруди: «А-1» - житловий будинок, «а» - тамбур, «мн» - мансарда, «Б» - літня кухня, «б» - прибудова, «В» - сарай, «Г» - сарай, «пг» - погріб, «г» - убиральня, «Д» - гараж, №1 - ворота, №2 - огорожа. Будинок одноповерховий з мансардою, з двох житлових кімнат, загальною площею 99,1 кв.м. ( в т.ч. площа приміщень мансарди 35,2 кв.м.), рік будівництва житлового будинку - 1992. На будівництво мансарди дозвільні документи відсутні (а.с.17, 55).

За даними інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2019 на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 розташовані наступні будівлі і споруди: «А1» - житловий будинок, «а» - сіни, «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «Г» - сарай, «п/г» - погріб, «г» - вбиральня, «Д» - гараж, №1 - ворота, №2 - забор. Житловий будинок загальною площею 60,2 кв. м., житлова площа 48,9 кв. м., який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.63-64).

Згідно довідки Тростянецької міської ради від 28.10.2019 №1525 земельна ділянка по АДРЕСА_1 рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради №225 від 28.06.1996 передана у приватну власність ОСОБА_2 , орієнтовною площею 600 кв. м. (а.с.65).

Державним нотаріусом 21.02.2019 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на частину житлового будинку, що знаходиться зі адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на вказане домоволодіння (а.с.16).

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 16.05.2019 ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні його позову до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. 21-22).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що у період шлюбу батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 побудували будинок по АДРЕСА_1 . Вказаний будинок та сарай допомагав будувати і чоловік свідка ОСОБА_9 , який є його братом. ОСОБА_3 розповідала свідкові, що вони здали телицю і за ці кошти придбали земельну ділянку по АДРЕСА_1 , де її чоловік побудував флігель, а потім гараж. Його дружина працювала на базі та отримувала доходи. Коли йшло будівництво відповідач їздив по відрядженнях, тому більшу відповідальність і участь на себе ОСОБА_10 , оскільки вона годувала людей, вирішувала питання по будівельних матеріалах. Відповідач також заробляв гроші, мати відповідача також давала їм гроші на придбання земельної ділянки та будівництво флігеля. На момент смерті ОСОБА_11 вже все було побудоване. На даний час все валиться, з новою дружиною нічого не добудовується. Після смерті матері позивача останній довелося виїхати з того будинку, оскільки відповідач вдруге одружився та привів у дім нову дружину.

Враховуючи час реєстрації шлюбу відповідачем та час будівництва домоволодіння, правовідносини, які існували до 01.01.2004 року регулюються Кодексом про шлюб та сім'ю України (далі -КпШС).

Згідно зі статтею 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Оскільки правовідносини щодо відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 виникли до 01.01.2004, то вони регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР (у редакції 1963 р.).

Частиною 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі)

померлого.

Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, судом встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 побудований у період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є спільною сумісною власністю подружжя, а тому враховуючи наведені обставини та положення законодавства про те, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, суд вважає, що частка ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок і господарські побудови складає 1/2

Суд вважає, що вимоги в частині визнання за ОСОБА_3 1/2 частки у спільній сумісній власності на мансарду не підлягає, оскільки, як встановлено судом, дозвільні документи на її будівництво відсутні та відповідно її державна реєстрація не проводилась.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10-13,259,264,265,280-282,284,289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частки спільної сумісної власності - задовольнити частково.

Визнати, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Тростянець Сумської області у віці 45 років, у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 , становить 1/2 частка: на житловий будинок, позначений літерою "А1", загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 48,9 кв.м.; сіни, позначені літерою "а"; літня кухня, позначеною літерою «Б»; сіни, позначені літерою «б»; сарай, позначений літерою «В»; сарай, позначений літерою «Г»; погріб, позначений літерою "п/г"; вбиральня, позначена літерою «г»; гараж, позначений літерою «Д»; ворота №1; забор №2.

У задовленні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована на адресою: АДРЕСА_2 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 грн. у відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 06.12.2019.

Суддя О.С.Линник