КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6264/19
Провадження № 2/552/1889/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2019 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Колеснікова В.О., відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И В:

14.11.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 08.06.2018 приватний нотаріусом Полтавського міського нотаіального округу Гофман Н.Л. був посвідчений договір дарування квартири АДРЕСА_1 , реєстр № 2135, згідно якого ОСОБА_1 безоплатно передала у власність дочці ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 прийняла у власність як дарунок квартиру АДРЕСА_1 . Квартира належала ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватний нотаріусом Полтавського міського нотаріального оуругу Гофман Е.Л. 01.06.2018, за реєстром № 1998. В зв`язку з віком та станом здоров`я вона та її чоловік потребують сторонього догляду та допомоги, а донька повинна забезпечити її доглядом, харчуванням, утриманням її будинку в належному стані. Замість цього ОСОБА_2 просила відписати їй належну квартиру АДРЕСА_1 . 08.06.2018 посвідчений догорів дарування квартири, тексту якого вона не читала, вважаючи, що в ньому передбачені всі права і обов`язки, про які вони домовилися. Після укладення договору ОСОБА_2 сумлінно виконувала свої зобов`язання, а з вересня 2019 року припинила забезпечувати її доглядом та допомогою, посилаючись на постійну свою зайнятість. Під час чергової розмови з відповідачем та прохання приділяти більше часу, вона дізналася, що фактично між нею та відповідачем був укладений договір дарування, чого вона не бажала, оскільки в неї є ще син ОСОБА_3 , який також потребує покращення житлових умов, і окрім того дарування нерухомості лише б одній дитині призвело б до сварки між членами родини. Просила, визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. 08.06.2018 та стягнути з відповідача понесені витрати.

Ухвалою судді від 18.11.2019 відкрите провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

06.12.2019 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, просила, визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , реєстр № 2135, посвідчений приватний нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. 08.06.2018 удаваним правочином. Визнати, що відносини сторін: ОСОБА_1 з однієї сторони і ОСОБА_2 з іншої сторони, регулюються правилами щодо правочину, який ці сторони насправді вчинили, а саме, за договором довічного утримання (догляду), за яким ОСОБА_1 передає ОСОБА_2 у власність квартиру АДРЕСА_1 , взамін чого ОСОБА_2 зобов`язується забезпечувати ОСОБА_1 утримання та (або) доглядом довічно та визнати, що між сторонами: ОСОБА_1 з однієї сторони і ОСОБА_2 з іншої сторони, замість договору дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. 01.06.2018 за реєстром № 1998, фактично укладено договір довічного утримання (догляду).

У судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 та її представник адвокат Колесніков В.О. позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення. Пояснила, що вона та позивач мали на меті укласти договір довічного утримання, однак не змогли роз`яснити нотаріусу про свої дійснінаміри.

Третя особа, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л., в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд керується наступним.

Установлено, що 08.06.2018 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаіального округу Гофман Н.Л. був посвідчений договір дарування квартири АДРЕСА_1 , реєстр № 2135, згідно якого ОСОБА_1 безоплатно передала у власність дочці ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 прийняла у власність як дарунок квартиру АДРЕСА_1 . Квартира належала ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватний нотаріусом Полтавського міського нотаріального оуругу Гофман Е.Л. 01.06.2018, за реєстром № 1998 (а.с.6-7).

Частиною першою статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до приписів ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За змістом ч.1 ст.202, ч.3 ст. 203 ЦК України головним елементом правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз`яснено, що правочин, учинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент учинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також те, що вона має істотне значення. Помилка, допущена внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін, не є підставою для визнання правочину недійсним.

Виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України, договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не тільки про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови.

Враховуючи що відповідач визнала існування домовленності між нею та позивачем, що спірна квартира повинна перейти їй у власність з підстав. Коли вона виконає свої зобов`язання щодо довічного утримання дарувальника, що між нею та дарувальником були обумовлені умови такого утримання, але при укладанні договору вони не повідомили нотаріуса про свої наміри, слід дійти до висновку, що оспорюваний договір є удаваним та позовні вимоги в частині визнання договору дарування недійсним підлягають задоволенню.

Щодо інших позовних вимог, а саме , про визнання вілносин, що між ними склалися фактично є договормо довічного утримання , та визнання цього договору договором довічного утримання (догляду), то слід дійти до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача.

Згідно зі ст. 745ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. За ч. 1. ст. 220 ЦК Українив разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір

є нікчемним.

Частиною 2. ст. 220 ЦК України встановлено: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У пункті 13 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року, роз`яснено, що, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації.

Договір довічного утримання (догляду) є договором відчуження, отже відповідно до чинного законодавства України підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, що

унеможливлює визнання договору дійсним, а отже зазначені позовні вимоги є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити.

Позивач при звернення до суду сплатила судовий збір у розмірі 768.40грн, тоді як нею заявлені три позовні вимоги немайнового характеру, а отже необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1536.80 грн.

Керуючись ст.. 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , реєстр № 2135, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріалнього округу Гофман Е.Л. 08.06.2018, що укладений між дарувальником ОСОБА_1 та обдарованою ОСОБА_2 недійсним.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768.40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1536.80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_3 , реєстраційни номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_4 , реєстраційни номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гофман Елла Леонідівна, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Котляревського, 24.

Суддя Л.М. Васильєва