ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1773/19 Справа № 175/2329/18 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2018 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів - задоволено частково.

Розірвано депозитний договір №SAMDN6874 укладений 25 червня 2013 року шляхом оформлення «Заявления №SAMDN6874 На оформление вклада «Стандарт» на 12 мес.» з особовим рахунком по вкладу НОМЕР_2 та стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1):

- грошові кошти та нараховані проценти станом на 25.06.2014 року у сумі 25394,93 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.08.2018 року (100$=2724,56 грн.) еквівалентно 691900,10 гривень;

- прості проценти, нараховані з 26.06.2014 року (включно) по 13.08.2018 року (включно) у сумі: 1508 днів (прострочення)/365 х 8,5% (річна ставка)/100 х 25394,93 доларів США (залишок коштів станом на 25.06.2014 року) = 8918,14 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.08.2018 року (100$=2724,56 грн.) еквівалентно 242980,07 гривень;

- 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 13.08.2015 року (включно) по 13.08.2018 року (включно): 1096 днів (прострочення)/365 х 3% (річна ставка)/100х 25394,93 доларів США (залишок коштів станом на 25.06.2014 року) х 27,2456 курс НБУ станом на 13.08.2018 року ( 100$=2724,56 грн.) = 62327,87 гривень;

- пеню у розмірі 3% від вартості фінансової послуги за кожен день прострочення надання послуги споживачеві за один останній рік, розмір якої за методикою Верховного Суду від 21.02.2018 року по цивільній справі №759/13827/15 складає: 8,5% річної ставки/365 кількість днів у році х 25394,93 доларів США (залишок коштів станом на 25.06.2014 року) х 365 (кількість днів за які стягується пеня, але не більше одного останнього року порушення зобов'язання) х 3% (за кожен день прострочення надання послуги споживачеві)/100 х 27,2456 (курс НБУ станом на 13.08.2018 року) = 1764,34 гривень, а всього стягнути 998 972 (дев'ятсот дев'яносто вісім тисяч дев'ятсот сімдесят дві) грн. 38 (тридцять вісім) коп.

Розірвано депозитний договір № SAMDN6990 укладений 17 липня 2013 року шляхом оформлення «Заявления № SAMDN6990 На оформление вклада «Стандарт» на 12 мес.» з особовим рахунком по вкладу НОМЕР_3, та стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1):

- грошові кошти та нараховані проценти станом на 17.07.2014 року у сумі 16 831,04 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.08.2018 року (100$=2724,56 грн.) еквівалентно 458571,78 гривень;

- прості проценти, нараховані з 18.07.2014 року (включно) по 13.08.2018 року (включно) у сумі: 1486 днів (прострочення)/365 х 8,5% (річна ставка)/100 х 16831,04 доларів США (залишок коштів станом на 17.07.2014 року) = 5824,46 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.08.2018 року (100$=2724,56 грн.) еквівалентно 158690,90 гривень;

- 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 13.08.2015 року (включно) по 13.08.2018 року (включно): 1096 днів (прострочення)/365 х 3% (річна ставка)/100 х 16831,04 доларів США (залишок коштів станом на 17.07.2014 року) х курс НБУ станом на 13.08.2018 року (100$=2724,56 грн.) = 41309,15 гривень;

- пеню у розмірі 3% від вартості фінансової послуги за кожен день прострочення надання послуги споживачеві за один останній рік, розмір якої за методикою Верховного Суду від 21.02.2018 року по цивільній справі №759/13827/15 складає: 8,5% річної ставки/365 кількість днів у році х 16831,04 доларів США (залишок коштів станом на 17.07.2014 року) х 365 (кількість днів за які стягується пеня, але не більше одного останнього року порушення зобов'язання) х 3% (за кожен день прострочення надання послуги споживачеві)/100 х 27,2456 (курс НБУ) = 1169,35 гривень, а всього стягнути 659 741 (шістсот п'ятдесят дев'ять сімсот сорок одна) грн. 18 (вісімнадцять) коп.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання заяви про забезпечення доказів у розмірі 352,40 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 8810 грн.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року в частині розміру стягнутих відсотків нарахованих на депозитні вклади за період з 26.06.2014 року по 13.08.2018 року та з 18.07.2014 року по 31.07.2018 року, та 3% річних за ст. 625 ЦК України та в цій частині ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" в частині розміру стягнутих нарахованих відсотків на депозитні вклади та розміру стягнутої суми 3% річних.

У відзиві, на апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року, ОСОБА_1 просить рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» у Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Депозитний договір №SAMDN6874 від 25.06.2013 року (вклад «Стандарт» на 12 місяців) за умовами якого ОСОБА_1 вніс на особовий рахунок НОМЕР_2 грошові кошти у початковій сумі 5125,00 USD з правом поповнення (п.1 Договору) та щомісячним зарахуванням процентів (п.2 Договору), строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 8,5% річних. За умовами п.3 зазначеного договору (мовою документу) «Если по окончанию строка вклада Вы не заявили Банку о желании забрать свои средства, вклад автоматически продлевается еще на один строк. Строк вклада продлевается неоднократно без Вашей явки в Банк.»

17 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» у Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Депозитний договір №SAMDN6990 від 17.07.2013 року (вклад «Стандарт» на 12 місяців) за умовами якого ОСОБА_1 вніс на особовий рахунок НОМЕР_3 грошові кошти у початковій сумі 4988,00 USD з правом поповнення (п.1 Договору) та щомісячним зарахуванням процентів (п.2 Договору), строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 8,5% річних. За умовами п.3 зазначеного договору (мовою документу) «Если по окончанию строка вклада Вы не заявили Банку о желании забрать свои средства, вклад автоматически продлевается еще на один строк. Строк вклада продлевается неоднократно без Вашей явки в Банк.»

Судом першої інстанції досліджено оригінали депозитного договору, оригінали квитанцій та виписок по депозитним рахункам та встановлено, що позивач відповідно до умов п.1 вказаних депозитних договорів неодноразово поповнював зазначені рахунки.

Після незаконної анексії Російською Федерацією АР Крим, ОСОБА_1 переїхав на постійне місце проживання до м. Київ, де з 23 березня 2014 року постійно проживав та був зареєстрований до 23 травня 2018 року, а з 23 травня 2018 року постійно проживає та зареєстрований у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області. 14.05.2014 року позивач звернувся до банку з письмовою заявою про повернення йому грошових коштів та процентів за вищезазначеними депозитними договорами, але 28.05.2014 року отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідь про неможливість виконання банком своїх обов'язків за зазначеними договорами у якій всю відповідальність банк перекладає на Російську Федерацію. Зазначене підтверджується відповіддю ПАТ КБ «ПриватБанк» від 28.05.2014 року. Згідно пункту 6 вищевказаних депозитних договорів, передбачено (мовою документу) «У вас и у Банка есть право досрочно расторгнуть настоящий договор, уведомив об этом друг друга за два банковских дня до даты расторжения договора». Але, відповідач відмовився розривати депозитні договори та повертати позивачу належні йому грошові кошти та жодних повідомлень про розірвання договорів позивачу не направляв. Тому порушення прав позивача триває з 16.05.2014 року й до цього часу.

09 грудня 2014 року ОСОБА_1 отримав у Печерській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» Кірносової І.М. дві детальні виписки по його рахункам за 2010-2014 роки. Згідно цих виписок з 25.06.2013 року по 26.02.2014 року на рахунку НОМЕР_2 за Депозитним договором № SAMDN6874 від 25.06.2013 року обліковувалося 25216 доларів США, після коректного перерахунку банком нарахування процентів сума складала 25394,93 доларів США. Згідно виписки за період з 17.07.2013 року по 17.03.2014 року на рахунку НОМЕР_3 за Депозитним договором SAMDN6990 від 17.07.2013 року обліковувалося 16831,04 доларів США, після коректного перерахунку банком нарахування процентів сума не змінилася та складає 16831,04 доларів США. З зазначених банківських виписок вбачається, що відповідач з квітня 2014 року в односторонньому порядку перестав нараховувати проценти по зазначеним депозитним договорам. Останнім днем роботи відділень ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК було 14.05.2014 року.

Згідно довідки № F6B9UA0TTHSPOF8 від 21.03.2018 року виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» залишок коштів на особових рахунках станом на 28.02.2018 року складає: на особовому рахунку НОМЕР_2 (по договору № SAMDN6874) - 25394,93 доларів США; на особовому рахунку НОМЕР_3 (по договору SAMDN6990) - 16831,04 долари США.

14 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з письмовою заявою про повернення грошових коштів вкладів за вказаними договорами.

09 грудня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» підтвердив про наявність у них повної інформації про депозитні договори та залишок грошових коштів позивача на рахунках Банку, проте грошові кошти ОСОБА_1 повернуті не були.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на умовах та у порядку, встановлених договором.

За положеннями ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до вимог ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його повернення вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти (абз.2 ч.6 ст. ст.1061 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч.1 ст. 1058 ЦК України).

Таким чином, правовідношення, в якому банк зобов'язаний виплачувати вкладникові суму вкладу та проценти на неї - є грошовим зобов'язанням.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов'язань.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 має право вимоги до банку про розірвання депозитних договорів, стягнення відсотків нарахованих на депозитні вклади та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання та пені у розмірі 3% від вартості фінансової послуги внаслідок порушення ПАТ КБ «ПриватБанк» своїх зобов'язань за цими договорами.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання не заслуговують на увагу, оскільки їх нарахування є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати відсотків на суму вкладу за умовами договору.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича