Апеляційне провадження №22-ц/824/1044/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Таргоній Д.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва з серпня 2018 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, що належить на праві власності відповідачам для забезпечення позову в розмірі, що відповідає розміру заборгованості в сумі 7 133 559 грн. 62 коп. Заява обґрунтована тим, що предметом даного позову є грошові кошти, які можуть бути стягнуті за рахунок рухомого та нерухомого майна відповідачів у випадку відсутності саме грошових коштів, а отже існує реальна загроза відчуження такого майна відповідачами за для уникнення реального відшкодування боргу. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову також полягає в тому, що за останні шість місяців відповідачами частково було реалізоване майно (автомобілі та причепи), що належало їм на праві власності, без мети погашення заборгованості перед позивачем. За таких умов існують об'єктивні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або ж унеможливить виконання рішення у разі задоволення позову.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати як незаконну та необґрунтовану та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив залишити скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін. Вказав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а ухвала суду - законна і обґрунтована, в повному обсязі відповідає завданню цивільного судочинства.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може забезпечити позов, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Як зазначено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявник зазначив, що між сторонами дійсно існує спір щодо стягнення з відповідачів на користь позивача 7133559 грн. 62 коп. При цьому відповідачами за останні 6 місяців, що передували зверненню позивача до суду, було реалізовано (відчужено) частину належного їм майна, за рахунок якого можливе виконання рішення суду разі задоволення позову. При цьому вказана реалізація майна відбувається без мети погашення зобов'язань перед позивачем, оскільки заборгованість відповідачі не погашають. Зазначив, що наявність майна у власності відповідачів, підтверджена інформацією та витягами з Державного реєстру речових прав на об'єкти нерухомого майна та реєстру МВС України. Також представив до суду ряд доказів з приводу вищевказаного відчуження майна відповідачами.

Оцінивши доводи заявника та дослідивши представлені ними докази, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість таких вимог та наявність підстав для забезпечення позову. При цьому судом було накладено арешт на майно відповідачів в межах 7133559,62 грн., що відповідає заявленій ціні позову. За таких умов вищенаведені вимоги закону до заходів забезпечення позову судом першої інстанції були дотримані.

Колегія суддів апеляційного суду критично відноситься до посилань апелянта на порушення строку розгляду заяви про забезпечення позову, виклик сторін в судове засідання без належних для цього підстав, невідповідність дати протоколу судового засідання даті постановлення оскаржуваної ухвали, оскільки наведені доводи щодо процесуальних порушень відповідно до положень ст. 376 ЦПК України не можуть обґрунтовувати наявності підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що передбачені законом підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду в даному випадку відсутні, відтак апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Д.О. Таргоній

К.П. Приходько