Провадження № 2/325/377/2019
Справа № 325/1728/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря Орманджи Ф.К., представника позивача адвоката Ковальова Д.В., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану представником позивача - адвокатом Ковальовим Дмитром Валерійовичем, до Степанівської Першої сільської ради, Приазовський район, Запорізька область, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті останньої. А також, просить визнати за позивачем у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,9999 га для ведення особистого селянського господарства на території Степанівської Першої сільської ради Приазовський район, Запорізька область, право на яку померлої посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯГ № 315578, виданим Приазовською РДА 28.04.2007 року, кадастровий номер :03:001:0159; земельну ділянку площею 0,4900 га для ведення особистого селянського господарства на території Степанівської Першої сільської ради, Приазовський район, Запорізька область, право на яку померлої посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку ЗП № 115080, виданим Приазовською РДА 21.11.2006 року, кадастровий номер :03:001:0053. Вимоги заявлені з підстав, передбачених ст.ст. 392, 1220, 1223, 1225, 1268, 1270 ЦК України.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 в місті Запоріжжя, оскільки на час смерті перебувала у лікарні. Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері. За життя мати позивача склала заповіт на його користь. У зв`язку з початком бойових дій позивач у травні 2014 року з Донецької області переїхав до своєї матері, і протягом трьох років проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1 , однак зареєстрований був за іншою адресою. Оскільки позивач фактично постійно проживав з матір`ю до часу її смерті, то вважав що прийняв спадщину. У серпні 2019 року звернувшись до нотаріальної контори, отримав відмову в оформленні спадщини у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку і земельних ділянок, правовстановлюючі документи на які були втрачені ще за життя матері. В позові представник позивача посилається на ст.ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268, 1270, ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1001536, підтримав вимоги позивача в повному обсязі. Додатково пояснив, що позивач після смерті матері не знайшов оригінали правовстановлюючих документів, наразі наявні тільки їх копії, тому ОСОБА_1 не має можливості оформити спадщину нотаріально.

Представник відповідача Степанівської Першої сільської ради не з`явився, сільський голова Смоляченко В.В. надав заяву про визнання позовних вимог, в якій просив справу розглядати без участі представника відповідача.

Частина 4 статті 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази та допитавши свідка ОСОБА_4 , приймаючи визнання позову відповідачем, наявні підстави для ухвалення рішення про задоволення вимог, оскільки встановлені наступні обставини та правовідносини.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Згідно ст..89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Запоріжжя у віці 79 років померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 24 квітня 2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

За життя ОСОБА_5 розірвала шлюб із ОСОБА_6 , після розірвання шлюбу їй присвоєне прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 24 січня 1973 року Приазовським районним бюро РАГС.

ОСОБА_3 є рідною матір`ю позивача - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 10.08.1968 року.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Миронівка Приазовського району Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (копія паспорту серії НОМЕР_5 , виданий 25 вересня 2001 року Червоногвардійським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області, копія РНОКПП ОСОБА_1 )

Із копій довідок Степанівської Першої сільської ради № 826 від 17.08.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 проживала та була постійно зареєстрована по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . ЇЇ єдиним спадкоємцем є син ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але з 27 травня 2014 року проживав за однією адресою із матір`ю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_1 весною 2014 року приїхав жити до своєї матері ОСОБА_3 в село Миронівка, де і проживає по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, наведені документи та покази свідка підтверджують що ОСОБА_3 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , який проживав разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 із травня 2014 року і по день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами та двох земельних ділянок.

Житловий будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 прийняла у спадщину після смерті матері ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 січня 1995 року, посвідченого нотаріусом Приазовської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа № 2/95, реєстраційний номер № 12. Згідно реєстраційного напису на свідоцтві, право власності на житловий будинок зареєстроване в установленому законом порядку в Мелітопольському бюро технічної інвентаризації 28.01.1995 № 179.

Факт того, що житловий будинок за вказаною адресою належить ОСОБА_3 , також, підтверджується довідкою комунального підприємства «Нерухомість- П» Приазовської районної ради Запорізької області № 312 від 30 липня 2019 року, технічним паспортом на будинок, виготовленим 31 серпня 1990 року Мелітопольським бюро технічної інвентаризації та довідкою характеристикою КП «Нерухомість-П» № 486 від 18 листопада 2019 року. Загальна площа будинку складає 33,9 кв.м., житлова площа - 15,6 кв.м, інвентаризаційна вартість нерухомого майна станом на 18.11.2019 - 53478,00 гривень, самочинне будівництво відсутнє.

Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 019 від 21.08.2019 року та копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 115080 від 21.11.2006, ОСОБА_3 , яка мешкає в с.Миронівка Приазовського району Запорізької області, на підставі розпорядження Приазовської РДА від 21 грудня 2004 року № 574 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,49 га ріллі, розташована на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0053. Із інформації відділу у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 30.01.2019 № 0-8-0.32-53/111-19 встановлено, що грошова оцінка одиниці площі ріллі по Запорізькій області станом на 01.01.2019 складає 24984,00 грн. Відповідно вартість 0,49 га ріллі становить 12242,16 гривень.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 315578 від 28 квітня 2007 року, ОСОБА_3 , яка мешкає в АДРЕСА_3 , на підставі розпорядження Приазовської РДА від 13 грудня 2006 року № 880 передана у власність земельна ділянка площею 1,0000 га розташована на території Степанівської Першої сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0159. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки, сформованого 29 липня 2019 року державним кадастровим реєстратором, площа зазначеної земельної ділянки становить 0,9999 га, а нормативно грошова оцінка - 24550,67 грн.

10 грудня 2007 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого належні їй: житловий будинок АДРЕСА_1 разом з надвірними забудовами та земельні ділянки площею 0,49 га і площею 1,00 га заповіла ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Миронівка Приазовського району Запорізької області. Заповіт складений та посвідчений секретарем виконавчого комітету Степанівської Першої сільської ради, Приазовський район, Запорізька область Ткаченко В.В., зареєстровано в реєстрі за № 312.

В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відомості стосовно вище наведеного житлового будинку та земельних ділянок відсутні (інформаційні довідки № 184864630, 184876580, 184869582, 184882239 від 16.10.2019 року).

Згідно письмового роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2019 року, державний нотаріус Приазовської державної нотаріальної контори Шевченко С.О. відмовив ОСОБА_1 у прийняття заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з пропущенням встановленого чинним законодавством строку, передбаченого ст.1270 ЦПК України.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалася (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 57919011 від 15.10.2019 року).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як передбачено ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст..1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1ст.1225 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Із досліджених доказів, які є належними і допустимими, судом достовірно встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавець ОСОБА_3 мала право на житловий будинок та земельні ділянки, яке не припинилось внаслідок її смерті, а позивач ОСОБА_1 , який являється єдиним відомим спадкоємцем за законом та за заповітом, з травня 2014 року і на час смерті матері ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживав із нею, у зв`язку з чим та на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Оригінали свідоцтва про право на спадщину за законом та державні акти на право власності на земельні ділянки були втрачені, у позивача наявні лише їх копії, а видача дублікатів цих документів законом не передбачена, що унеможливлює оформити право власності на житловий будинок та землю в нотаріальному порядку.

Пунктами 4.12., 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з ч.2 ст.49 Закону України Про нотаріат нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

На підставі ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В розумінні ст.392 ЦК України, право власності спадкоємця ОСОБА_1 на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Одним із завдань цивільного судочинства, відповідно до ст.2 ЦПК України є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту невизнаних прав фізичних осіб.

Суд вважає, що оскільки позивачем було доведено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтверджено належність померлій особі житлового будинку та двох земельних ділянок і право позивача на спадкування, а закон не дозволяє оформлення права власності в нотаріальному порядку без наявності оригіналів правовстановлюючих документів, які втрачені, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Таким чином, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 18, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником позивача - адвокатом Ковальовим Дмитром Валерійовичем, до Степанівської Першої сільської ради, Приазовський район, Запорізька область, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно у порядку спадкування повністю задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Миронівка Приазовського району Запорізької області (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , із травня 2014 року та на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- земельну ділянку площею 0,9999 га для ведення особистого селянського господарства на території Степанівської Першої сільської ради, Приазовський район, Запорізька область, право на яку померлої ОСОБА_3 посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 315578 від 28 квітня 2007 року, кадастровий номер :03:001:0159;

- земельну ділянку площею 0,4900 га для ведення особистого селянського господарства на території Степанівської Першої сільської ради, Приазовський район, Запорізька область, право на яку померлої ОСОБА_3 посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 115080 від 21 листопада 2006 року, кадастровий номер :03:001:0053.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.П. Пантилус