ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1682/19
УХВАЛА

10 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Грох Л.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15 серпня 2019 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк 10 днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору у розмірі 10335 грн.

У відповідь ОСОБА_2 подав заяву про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан. На підтвердження цієї обставини додано довідку Хмельницького управління ГУ ДФС у Хмельницькій області про доходи за 2018-2019 роки, за якою згідно з поданою ОСОБА_2 деклараціями платника єдиного податку його дохід за 2018 рік становив 6828 грн., за період з 01.01.2019 року по 24.06.2019 року дохід відсутній.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, зокрема, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується її майновий стан.

За приписами зазначеної норми звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи вказаний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про звільнення від сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б підтвердили ці обставини.

Представлена апелянтом довідка про доходи фізичної особи-підприємця ґрунтується на даних декларацій платника єдиного податку, поданих ОСОБА_2 як приватним підприємцем на спрощеній системі оподаткування (2 група), не свідчить про відсутність у нього інших джерел доходу та не в повній мірі відображає розмір річного доходу особи за попередній календарний рік.

При цьому наведений у довідці розмір річного доходу (6828 грн.) є істотно меншим встановленого прожиткового мінімуму і з очевидністю не міг забезпечити основні життєві потреби апелянта.

В свою чергу апелянт не надав відомості з Державного реєстру фізичний осіб-платників податків про суми виплачених доходів ОСОБА_2 за попередній календарний рік, в якому відображаються усі види доходів особи, зокрема, від ведення підприємницької діяльності, заробітна плата, пенсія та інші соціальні виплати, доходи, отримані від надання майна в лізинг, оренду, суборенду, доходи від продажу рухомого (нерухомого майна), отримані дивіденди по акціях та корпоративних правах тощо.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, апелянт володіє комерційною нерухомістю, в порядку забезпечення цього позову накладено арешт на грошові кошти в сумі 2927199,04 грн., що належать ОСОБА_2 і знаходяться на його розрахунковому рахунку.

Отже, за таких обставин апеляційний суд констатує, що неможливість заявника сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги не доведена достатніми та допустимими доказами.

Відтак відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 слід продовжити строк для виконання ухвали Хмельницького апеляційного суду від 15 серпня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 127, 356 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Продовжити ОСОБА_2 строк до 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали для виконання вимог ухвали Хмельницького апеляційного суду від 15 серпня 2019 року - сплати судового збору у розмірі 10335 грн.

У разі невиконання вимоги суду у встановлений строк апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Копію ухвали надіслати апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Грох