ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/3836/19

провадження № 22-ц/4809/1848/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Полтавське казенне експериментальне протезно-ортопедичне підприємство,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2019 року у складі судді Орловського В.В. і

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полтавського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства та просив стягнути компенсацію за нанесену матеріальну шкоду в сумі 4117,73 грн та моральну шкоду в розмірі 970000,00 грн.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвала суду мотивована тим, що предметом позовної заяви ОСОБА_1 є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка за його доводами завдана йому внаслідок порушення відповідачем норм законодавства про соціальний захист осіб з інвалідністю та законодавства, яке регулює відносини загальнообов`язкового соціального страхування, а не внаслідок порушення законодавства про захист прав споживачів.

Підстави для засотування положень ст.28 ЦПК України, щодо підсудності справ за вибором позивача, відсутні, а тому застосуванню підлягають положення ч.2 ст.27 ЦПК України про підсудність справ за місцезнаходженням юридичної особи відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

В ухвалі суду безпідставно зазначено, що позивач за направленням Фонд соціального страхування України у Кіровоградській області мав отримати взуття, виготовлене відповідно до цього договору та складеного органом соціального страхування замовлення.

Такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки Фонд соціального страхування України у Кіровоградській області ніякої участі при складанні і підписанні замовлення на виготовлення конкретно позивачу взуття не брав.

Цей юридичний факт підтверджується доданим до позовної заяви замовленням на виготовлення ортопедичного взуття №855 від 20.11.2018.

В замовленні вказано персональні дані позивача, встановлені види виробів, особливості їхнього виготовлення, матеріали, дата його складання і дата отримання виробу - 04.12.2018.

Замовлення було підписано позивачем (споживачем) і відповідачем (виробником).

Взуття позивач повинен був отримати безпосередньо від виробника, а розрахуватись за нього повинен був ФСС.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про передачу справи на розгляд іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням зазначених норм суд вирішив розглянути справу без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та потерпілий на виробництві внаслідок професійного захворювання органів опори та руху.

У листопаді 2018 року позивач звернувся до Олександрійського управління ВД ФСС України у Кіровоградській області про забезпечення його однією парою літнього та однією парою зимового взуття.

На підставі існуючих договірних відносин між відповідачем та Олександрійським управління ВД ФСС України у Кіровоградській області у позивача було прийнято замовлення на виготовлення ортопедичного взуття № 855 від 20.11.2018, встановлено дату отримання виробу - 04.12.2018.

В замовленні на виготовлення позивачу взуття № 855 відповідачем підроблений підпис ОСОБА_1 про те, що 14.12.2018 він нібито отримав взуття та претензій не має.

Позивач вважає, що дата та його прізвище також написані не ним.

На підставі сфальшованого замовлення про нібито вже видане йому взуття, Олександрійському управлінню ВД ФСС України у Кіровоградській області відповідачем був виставлений рахунок.

Згідно наданої позивачу довідки № С-3-3 від 22.01.2019 Олександрійським управлінням ВД ФСС України у Кіровоградській області було перераховано відповідачу за непошите та не видане ОСОБА_1 взуття 4117,73 грн.

29.01.2019 позивач звернувся до Олександрійського управління ВД ФСС України у Кіровоградській області за взуттям, проте його йому не надали.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Передаючи справу за підсудністю до суду за місцезнаходженням відповідача суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи позивача, якими мотивована позовна заява, про порушення його прав, як споживача.

Суд передчасно дійшов висновку, що позивач не є споживачем послуг у правовідносинах з відповідачем і на їхні правовідносини не регулюються Законом України «Про захист прав позивача».

Оскільки позовна заява мотивована тим, що позивач має право на відшкодування завданої йому шкоди з підстав визначених Законом України «Про захист прав споживачів», суд приходить до висновку, що позивач має право на пред`явлення позову за своїм зареєстрованим місцем проживання, що визначено ч.5.ст.28 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко