Справа №175/1478/17-ц
Провадження №2/175/342/18
У Х В А Л А

12 грудня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участі секретаря Лукієнко В.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Слобожанське заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

11 грудня 2019 року до суду надійшла заява представника позивача за зустрічним позовом про забезпечення позову, в якій представник просив в порядку забезпечення позову накласти арешт та заборонити ОСОБА_2 відчужувати майно: 1/2 частини будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок: АДРЕСА_3 .

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з наданої представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №128792338 сформованої 24.06.2018 року, 1/2 частина будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_1 та 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно належить ОСОБА_2 . Але, на час розгляду заяви про забезпечення позову, представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 не надано суду підтверджуючих документів щодо належності вказаного в зачві про забезпечення позову нерухомого майна саме ОСОБА_2 , що може призвести до порушення прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Суд звертає увагу представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , що у відповідності до п. 1 ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформація про зареєстроване права на нерухоме майно та їх обтяжень, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків передбачених цим Законом, а відтак представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 самостійно може надати суду підтверджуючи документи належності на праві власності об`єкту нерухомості, на який він просить накласти арешт.

А також, представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 не наведено вмотивованого обґрунтування, що саме цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду про визнання договорів недійсними; не доведено та не надано належних доказів того, що вид забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача, є співмірним із заявленими позовними вимогами; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не доведено в чому існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду і чи є вона реальною.

Окрім цього, представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що на думку суду, унеможливлює виконання дій по забезпечення позову.

Враховуючи те, що представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 не надано переконливих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за зустрічним позовом, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Озерянська Ж.М.