Справа № 182/1882/17
Провадження № 2-п/0182/5/2019
У Х В А Л А

Іменем України

29.01.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

за участю секретаря Рахуба О.Г.

розглянувши в залі суду м. Нікополя заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Соломянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення неустойки по аліментам,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходилась цивільна справа № 182/1882/17 провадження № 2/0182/238/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Соломянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення неустойки по аліментам на загальну суму 28996,19 грн.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2018 р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково:

стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 20 036,50 грн. (двадцять тисяч тридцять шість грн. 50 коп.).

В іншому відмовлено.

стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.) ) на користь держави.

19.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду із клопотанням про поновлення строку для звернення до суду та перегляд заочного рішення.

Свою заяву мотивує тим, що 10.11.2018 року йому зателефонував державний виконавець Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та повідомив про наявність виконавчого провадження стосовно стягнення з нього неустойки зі сплати аліментів. 14.11.2018 року ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру судових рішень дізнався про наявність судового рішення від 06.07.2018 року. Жодних повісток про виклик до суду він не отримував, а тому не міг бути присутнім в засіданні та належним чином захистити свої права та інтереси. Рішення суду від 06.07.2018 року відповідач вважає незаконним і таким, що підлягає перегляду. Посилається на те, що у липні 2018 року виплатив усю заборгованість по аліментам у розмірі 57670,98 грн. та з того часу вчасно, у повному обсязі виконує зобовязання щодо надання матеріальної допомоги синові ОСОБА_3. До того ж, на даний час матеріальний стан ОСОБА_1 змінився, оскільки на даний час він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 та має утримувати сімю. Відповідач працює професіоналом з охоронної діяльності ПП «Фокстрот», і після виплати аліментів йому залишається менше 3000 грн. на своє утримання. Крім того, зазначає про наявність у нього діагнозів, що потребують матеріальних затрат на лікування, а саме: хронічний гепатит, хронічний панкреатит. З урахуванням викладених обставин просив суд поновити йому строк для перегляду заочного рішення та скасувати заочне рішення від 06.07.2018 року, призначивши справу до розгляду в загальному порядку.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, подавши заяву про слухання справи за його відсутності, в якій просив задовольнити заяву про скасування рішення (а.с.74).

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій у задоволенні заяви ОСОБА_1 просить відмовити та залишити без змін рішення по справі № 182/1882/17 (а.с.77).

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як встановлено судом, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 16.06.2017 року було відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Соломянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення неустойки по аліментам (а.с.21).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 07.07.2017 року провадження по справі було зупинено та направлено судове доручення щодо допиту відповідача за місцем його проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку. Соломянським районним судом м. Київ було вжито вичерпних заходів для виклику ОСОБА_1, проте в судові засідання він жодного разу не зявлявся, конверти із повістками поверталися суду за закінченням термінів зберігання (а.с.29). 22.05.2018 року до Нікопольського міськрайонного суду повернулися матеріали, зібрані Соломянським районним судом м. Київ на виконання судового доручення.

Про день та час розгляду даної справи 06.07.2018 року відповідач був повідомлений і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" (а.с.48,49). Жодних заяв від відповідача або відзиву на позов до суду не надходило.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

З урахуванням того, що судом були використані передбачені Законом способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, а також зважаючи на згоду позивача на заочний розгляд справи, її право на поновлення своїх прав та інтересів, розумні строки розгляду справи, 06.07.2018 року судом було винесено заочне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, із заяви про перегляд заочного рішення суд не вбачає доказів, які мають істотне значення для вирішення даної справи.

Так, відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що заборгованість з аліментів була виплачена ним у липні 2018 року у розмірі 57670,98 грн. та з того часу він вчасно, у повному обсязі виконував свої зобовязання щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_2 При цьому, суд звертає увагу на те, що на дату винесення заочного рішення 06.07.2018 року відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів, яку ОСОБА_1 не оспорює, а отже, на думку суду, рішення про стягнення з нього неустойки, було винесено обґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Доказів, на які заявник посилається в обґрунтування своїх вимог щодо скасування заочного рішення, ОСОБА_1 не надав. В матеріалах справи відсутні жодні данні щодо його сімейного та матеріального стану, погіршення здоровя.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували відсутність його вини у виникненні заборгованості з аліментів, що були з нього стягнуті в примусовому порядку за рішенням суду.

Крім того, у разі зміни матеріального стану платник аліментів має право звернутися до суду із позовом про зміну їх розміру. Однак суд не бере дану обставину до уваги в рамках спору про стягнення неустойки, нарахованої у звязку із наявною заборгованістю по аліментам.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Їх завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, відсутність заборгованості зі сплати аліментів у відповідача на даний час суд розцінює як належну поведінку ОСОБА_1 щодо виконання покладеного на нього Законом та судом обовязку з утримання своєї дитини та відсутність підстав для стягнення з нього неустойки у майбутньому.

У звязку з наведеним, суд у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення своєю ухвалою залишає заяву без задоволення, що передбачено п.1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 284,287,288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Соломянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення неустойки по аліментам залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: ОСОБА_5