Справа № 369/6359/19
Провадження № 2-о/369/164/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02.09.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Середенко Б.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Деребера Тетяна Олександрівна про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даною заявою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що після смерті її сестри ОСОБА_2 відкрилась спадщина. Вона у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки з поданих документів не можливо встановити ступінь спорідненості з спадкодавцем. На підтвердження родинних відносин нею зроблені запити та подані суду документи, що підтверджують їх рідство. Через дані розбіжності вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. У зв`язку з цим, заявник змушена звернутися до суду із вказаною заявою щодо встановлення факту, яке має юридичне значення.

Просила суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судове засідання заявник не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Просила позов задоволити.

У судове засідання представник приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Деребера Тетяна Олександрівна не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. До суду направили заяви про розгляд справи в їх відсутність.

Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При розгляді справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області).

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. У першу чергу спадкують діти, батьки та дружина спадкодавця.

ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Деребера Т.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті рідної сестри, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру №54207276 від 23 листопада 2018 року.

З матеріалів справи, поданих заявником доказів вбачається, що єдиним спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини, до майна померлої є ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, які проживали або були зареєстровані з померлою на день її смерті, також не встановлено і при розгляді справи, не повідомлено про їх наявність заявником та його представником.

З листа Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області №276-16.14-27 від 16 лютого 2019 року вбачається, що актові записи про народження за 1935 рік по Києво-Святошинському району не зберіглися та на зберігання до Державного архіву Київської області не передавались.

Обставини щодо неможливості перевірки ступеню рідства заявника також підтверджено листом Державного архіву Київської області №01-43/57 від 04 лютого 2019 року.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №148 від 04 лютого 2015 року ОСОБА_1 дійсно доглядала та поховала за власний рахунок свою сестру ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; вони разом проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставина також підтверджена листом виконавчого комітету Тарасівської сільської ради №286 від 22 лютого 2019 року.

У свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданого 16 грудня 1992 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, зазначено, що спадкоємцями до майна померлої ОСОБА_3 в рівних частинах є доньки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту родинних відносин необхідне ОСОБА_1 для оформлення спадкових прав щодо майна померлої сестри.

В ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що знайшли своє підтвердження наступні факти ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 . Зазначені факти підтверджується наявними у справі доказами, в тому числі довідкам виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, копіями актових записів, дослідженими судом під час розгляду справи, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають подальшому оформленню нею спадкових прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.

Відтак, сплачений ОСОБА_4 при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Керуючись ст.ст. 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Деребера Тетяна Олександрівна про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 вересня 2019 року.

Суддя