ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/2214/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2019 року, суддя Козак О.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та дружину,

встановив:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та дружину.

В обґрунтування доводів позовної заяви зазначила, що 04.02.2017 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 укладено шлюб. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у них з відповідачем народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту народження сина ОСОБА_3 вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має змоги працювати. Матеріальної допомоги, що сплачує їй держава у розмірі 860 гривень щомісячно не достатньо на утримання дитини. Дитина проживає з нею, проте відповідач ухиляється від утримання її та сина, хоча має відповідну можливість, оскільки отримує постійний заробіток та не має на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини чи батьків. У зв`язку із вищевикладеним просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 % всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути на своє утримання до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку аліменти у розмірі 15 % частини всіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2019 року, з урахуванням ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2019 року про виправлення описки позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30% заробітної плати (доходу) відповідача але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.09.2019 року і до повноліття дитини. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 10% заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 16.09.2019 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2019 року змінити, зменшити суму аліментів на дитину до розміру 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.09.2019 року і до повноліття дитини, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На обґрунтування доводів скарги зазначив, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, оскільки не було в сукупності оцінено доходи сторін, не співставлено розмір аліментів із прожитковим мінімумом, встановленим державою для дитини відповідного віку, а також не враховано у повній мірі стан здоров`я відповідача. Зазначив, що розмір стягнутих судом аліментів є значним, внаслідок чого відбудеться фактичне збагачення ОСОБА_2 за його рахунок, оскільки на нього буде покладено практично повне утримання дитини та дружини. В той же час не враховано його захворювання, лікування якого потребує постійних витрат для уникнення загострення.
Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши докази в справі, враховуючи зміст позовних вимог та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04.02.2017 року зареєстрували шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження ОСОБА_4 .
Дитина проживає разом з матір`ю, яка згідно виписки по картковому рахунку отримує матеріальну допомогу від держави в розмірі 860 грн. щомісячно.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 10.09.2019 року №781 ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , його заробітна плата зі останні 6 місяців склала 123297,82 грн. та становить 20605,52 грн. щомісяця.
Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідач офіційно працевлаштований та не має інших осіб на утриманні. Суд першої інстанції врахував розмір заробітної плати відповідача, вік дитини та її мінімальні потреби, а також матеріальне становище позивача, яка не працює.
Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими з огляду на наступне.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України (тут і далі у редакції у редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 04.02.2017 року.(а.с. 6).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_4 (а.с. 9), який проживає з матір`ю, що визнано сторонами.

Позивач не працює та отримує від держави матеріальну допомогу по народженню дитини у розмірі 860 грн. щомісячно (а.с.10-18).

Відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід. Так, за період з березня 2019 року по серпень 2019 року включно його заробітна плата склала 123297,82 грн. (а.с.8 на звороті).

Відповідно до частини другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу.
Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач офіційно працевлаштований, відтак має змогу надавати матеріальну допомогу своїй дружині та утримувати малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 30 % від усіх своїх доходів. Будь-яких осіб на утриманні, в тому числі непрацездатних батьків чи дітей від іншого шлюбу відповідач не має.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доводи відповідача щодо його хворобливого стану колегія суддів не приймає до уваги, долучений відповідачем виписний епікриз (а.с. 39) не свідчить про те, що відповідач хворіє на тяжку хворобу та потребує у зв`язку з цим вартісного лікування, що унеможливлює сплату аліментів у визначеному судом розмірі.

З урахуванням вищезазначених вимог СК України та встановлених судом обставин справи, провівши оцінку доказів у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд обґрунтовано визначив розмір аліментів та можливість їх сплати відповідачем щомісячно.
Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться виключно до переоцінки доказів без обґрунтування обставин, які б свідчили про помилковість висновків суду.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16.12.2019 року.

Судді: Р.С.Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко