АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/147/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Гудзенко В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Храпка В.Д., Бондаренка С.І.,

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2018 року у складі судді Гудзенко В.Л. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним -

в с т а н о в и в :

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2018 року задоволено заяву представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про забезпечення позову.

Заборонено державному нотаріусу Уманської районної державної нотаріальної контори видавати ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до вирішення даної справи по суті.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку з посиланням на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що стороною позивача не зазначено чи дійсно існує спір з приводу спадщини між сторонами, не вказано причини, за яких потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову та не надано доказів щодо відсутності гарантій виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Позивач не довів у позові свого права на спадкування після смерті ОСОБА_8, так як ОСОБА_9 не перебував у родинних відносинах із спадкодавцем та не вказав на черговість права на спадщину. Між сторонами відсутній спір про спадкове майно.

Крім того, оскаржена ухвала обмежує, на думку апелянта, його можливості як спадкоємця за заповітом оформити спадщину, користуватись та розпоряджатись спадковим майном, отримувати кошти за оренду спадкового майна (земельних паїв).

Посилаючись на викладене, ОСОБА_5 просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи встановлено, що предметом позову є визнання недійсним заповіту, складеного 15.07.2016 року ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 (а.с. 5, 8).

За твердженням позивача, він є двоюрідним братом ОСОБА_8 тому як родич спадкодавця претендує на спадщину після смерті спадкодавця.

Таким чином, між сторонами вбачається майновий спір щодо спадкового майна.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2018 року заяву представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про забезпечення позову задоволено. Заборонено державному нотаріусу Уманської районної державної нотаріальної контори видавати ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до вирішення даної справи по суті.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вказано у п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи, що на розгляді в суді перебуває справа щодо визнання заповіту недійсним і рішення у даній справі може вплинути на майнові права та інтереси сторін, суд першої інстанції правомірно розглянув заяву позивача та дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач у позові не надав належних доказів на підтвердження родинних відносин з ОСОБА_8, не впливають на висновок суду про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки такі доводи мають бути перевірені судом під час розгляду спору по суті.

Аргументи апелянта з проводу обмеження ухвалою його можливості, як спадкоємця за заповітом, отримати спадщину не є підставою для скасування ухвали про забезпечення позову. Такі заходи мають тимчасовий характер та спрямовані на усунення загрози невиконання судового рішення про задоволення позову.

Решта доводів скарги досліджені колегією суддів. Вони аналогічні вказаним вище і не впливають на прийняте судом рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми процесуального права та ухвалив обґрунтоване судове рішення про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 35, 153, 258, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційній суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 січня 2019 року.

Судді