КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Миронюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинського району м. Києва Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Миколаєць І.Ю.,-

встановила:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня2019 року провадження у справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами відсутній предмет спору.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією надано повідомлення від 09 квітня 2019 року про розгляд питання щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому заступник голови зазначила, що під час засідання комісії ОСОБА_2 повідомлено про відсутність спору щодо місця проживання дитини. У зв`язку із відсутністю спору, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація не вбачає підстав для надання відповідного висновку.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Направлене до суду повідомлення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 09 квітня 2019 року про розгляд питання щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає вимогам ст. 19 СК України, а тому суд першої інстанції не мав приймати зазначене повідомлення як належний доказ.

При цьому, матеріали справи містять інші докази, що свідчать про наявність спору, зокрема додані до позовної заяви ОСОБА_1 копії довідки про виклик патруля та пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (сина позивача), які підтверджують існування конфлікту між учасниками справи.

Суд також не звернув увагу, що відповідач не приймав участь в розгляді справи, і не висловлював свою позицію щодо вирішення спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

З огляду на наведене, висновок суду першої інстанції про відсутність предмету спору, а відтак наявність підстав для закриття провадження є помилковим.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 13 травня 2019 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 23 серпня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

С.Г. Музичко