Справа № 610/3131/19
Провадження № 2/610/1014/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.12.2019 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Феленко Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Петрової І.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Балаклія Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №610/3131/19 (провадження №2/610/1014/2019) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2019 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 18500 грн за договором позики (розпискою від 14.11.2017) та трьох процентів річних від простроченої суми 978 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до розписки від 14.11.2017 ОСОБА_2 взяла у неї в борг 17000 грн, зобов`язалась повернути їй протягом 45 днів 18500 грн, однак свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 15.10.2019 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху на строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

29 жовтня 2019 року, у встановлений строк, від ОСОБА_1 до суду в порядку усунення недоліків надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою від 29.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 06.12.2019, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_2 , на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Згідно розписки від 14.11.2017 року ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 у борг грошові кошти в сумі 17000 грн, які ОСОБА_2 зобов`язалася повернути ОСОБА_1 в сумі 18500 грн. протягом 45 днів (а.с. 6).

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При цьому, ч.1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Таким чином, розписка про отримання в борг грошових коштів за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей, а отже розписка є не лише фактом укладення договору, а й фактом передачі позикодавцем грошової суми позичальнику.

Крім того, також слід зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником.

За таких обставин, досліджуючи боргову розписку, яка міститься в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що дана розписка є підтвердженням існування між сторонами договірних зобов`язань й відповідно свідчить про існування між сторонами саме укладеного договору позики та є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Поряд з цим за порушення виконання грошового зобов`язання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із розписки ОСОБА_2 отримала в борг 17000 грн., зобов`язалась повернути 18500 гривень протягом 45 днів, тобто датою повернення боргу мало б бути 29.12.2017 року.

03 жовтня 2019 року позивач направила відповідачу лист-вимогу про повернення коштів у сумі 18500 грн.

Розраховуючи суму трьох процентів річних від простроченої суми за договором позики від 14.11.2017 року, позивачем здійснено розрахунок за період з 29 грудня 2017 року по 03 жовтня 2019 року включно у сумі 978 гривень (643 дні), в той час як розрахунок необхідно проводити з 30 грудня 2017 року, тобто з першого дня прострочення зобов`язання по дату звернення до відповідача з листом-вимогою 03 жовтня 2019 року.

Отже розмір 3% річних від простроченої суми, розрахований відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, складає 977,71 грн.

Таким чином, внаслідок порушення зобов`язання за договором позики у відповідача виникла заборгованість в сумі 19477,71 гривень, що складається з заборгованості за договором позики 18500 гривень та трьох відсотків річних від простроченої суми 977,71 гривень, а відтак позов підлягає частковому задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 768,40 грн. судового збору (а.с. 1).

У зв`язку із частковим задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задовольняє позов на суму 19477,71 грн., що складає 99,99 процента від загальної ціни позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 768,32 грн, що відповідно складає 99,99 процента від загальної суми судового збору, сплаченого позивачем під час звернення до суду з позовною заявою.

Керуючись ст.ст.509, 525, 526, 530, 625, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за борговою розпискою у сумі 19 477 (дев`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 71 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 768,32 грн (сімсот шістдесят вісім гривень тридцять дві копійки).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Копію рішення направити відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням не пізніше двох днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.А. Феленко