ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/824/19 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ходоровський М. В.,

представника апелянта АТ "Укрсоцбанк"

Панченка Д.В., представника ОСОБА_1

ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 червня 2019 року (постановлену суддею Ромазаном В.В., повний текст якої складено 21 червня 2019 року) у цивільній справі №607/13866/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", державного реєстратора Білобожицької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про скасування державної реєстрації права власності та скасування рішення про державну реєстрацію прав,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08.02.2008 року між ним та ТОВ "УніКредит Банк" було укладено договір про іпотечний кредит за яким Банком було надано йому у кредит кошти у розмірі 44367,00 доларів США зі строком остаточного повернення до 08.05.2028 року та сплатою 11% річних.

Для забезпечення виконання кредитного договору було укладено іпотечний договір за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку ТОВ "УніКредит Банк" квартиру АДРЕСА_1 .

24.04.2019 року АТ "Укрсоцбанк" зареєструвало за собою право власності на іпотечне майно задовольнивши забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Вказані дії АТ "Укрсоцбанк" позивач вважає незаконними в тому числі і з підстав того, що АТ "Укрсоцбанк" іпотекодержателем квартири не було і не є, а тому було позбавлено права задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Крім цього, він не отримував вимоги про усунення порушення і на момент прийняття державним реєстратором рішення про задоволення забезпеченої іпотекою вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки був чинним Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті ".

20.06.2019 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що предметом спору у даній справі є правомірність рішення про державну реєстрацію права власності, а також державна реєстрація права власності на квартиру за АТ "Укрсоцбанк" як за іпотекодержателем, яка здійснена на підставі ст. 37 Закону України "Про іпотеку". До здійснення цієї державної реєстрації прав вказана квартира належала позивачу. На даний час, позивачу стало відомо, що відповідач АТ "Укрсоцбанк" має намір відчужити квартиру на користь третіх осіб.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.06.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено вчиняти дії щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві приватної власності за Акціонерним товариством "Укрсоцбанк" () на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка Сергія Васильовича, індексний номер: 46663732 від 26.04.2019 року.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції АТ "Укрсоцбанк" подало апеляційну скаргу у якій, посилаючись на неправомірність і незаконність ухвали суду, просить її скасувати.

Вказало, що судом належним чином не досліджено питання щодо виконання позивачем договору про іпотечний кредит.

Зазначило, що договір іпотеки містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а тому набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки відбулося у відповідності до чинного законодавства.

Звертає увагу, що суд першої інстанції не навів обгрунтованих і об`єктивних доказів в чому саме полягає, чи буде полягати реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання судового рішення.

В судовому засіданні представник АТ "Укрсоцбанк" апеляційну скаргу підтримав зіславшись на доводи викладені в апеляційній скарзі. Вказав, що вид забезпечення позову є неспівмірним із позовними вимогами.

Представник ОСОБА_1 адвокат Покотило Ю.В. апеляційну скаргу заперечив і пояснив, що термін погашення кредиту закінчується у 2028 році, позивач не отримував вимогу про дострокове повернення кредиту та вимогу про усунення порушення. АТ "Укрсоцбанк" не було іпотекодержателем квартири та він просив суд застосувати зустрічне забезпечення, щоб не відчужувати квартиру до вирішення справи по суті. Сім`я позивача знята з реєстрації і АТ "Укрсоцбанк" вчинялись дії по примусовому виселенню.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що 08.02.2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ "УніКредит Банк" було укладено договір про іпотечний кредит за яким Банком було надано йому у кредит кошти у розмірі 44367,00 доларів США зі строком остаточного повернення до 08.05.2028 року та сплатою 11% річних.

Для забезпечення виконання кредитного договору було укладено іпотечний договір за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку ТОВ "УніКредит Банк" квартиру АДРЕСА_1 .

Іпотекодержателем згідно вказаних договорів є ТОВ "УніКредит Банк".

24.04.2019 року АТ "Укрсоцбанк" зареєструвало за собою право власності на іпотечне майно задовольнивши забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Державна реєстрація права власності на квартиру за АТ "Укрсоцбанк" як за іпотекодержателем здійснена на підставі ст. 37 Закону України "Про іпотеку".

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Предметом позову у даній справі є визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ "Укрсоцбанк". У позовній заяві позивач зазначив зокрема і те, що АТ "Укрсоцбанк" іпотекодержателем квартири не було і не є, а тому було позбавлено права задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що термін погашення кредиту закінчується у 2028 році, позивач не отримував вимогу про дострокове повернення кредиту та вимогу про усунення порушення. Відповідачем знято сім`ю позивача з реєстрації та вживались заходи щодо їх примусового виселення.

Відтак встановлення правомірності чи неправомірності переходу права іпотекодежателя від ТОВ "УніКредит Банк" до АТ "Укрсоцбанк" та законності реєстрації права власності на спірну квартиру впливає на права позивача.

Таким чином, забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві приватної власності за АТ "Укрсоцбанк", колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки відчуження квартири третім особам унеможливить в подальшому скористатись позивачу своїм правом власності на квартиру та стане підставою для виникнення між позивачем та третіми особами інших спорів.

Враховуючи вищенаведені норми процесуального закону, доводи позивачка викладені у заяві про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки між сторонами дійсно виник спір про право та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Критичній оцінці підлягають доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції належним чином не досліджено питання щодо виконання позивачем договору про іпотечний кредит, оскільки суд при розгляді заяви про забезпечення позову не зобов`язаний перевіряти обставини, які мають значення для справи і такі обставини встановлюються в ході розгляду справи.

Позивач зазначав такі обставини в позовній заяві, однак вони залишились не спростованими відповідачем під час розгляду апеляційної скарги.

Крім того, відповідачем не спростовано наміру відчужити спірну квартиру третім особам, як і не спростовано доказів доданих до заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не навів обгрунтованих і об`єктивних доказів в чому саме полягає, чи буде полягати реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання судового рішення спростовуються вищенаведеними обставинами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2019 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Ходоровський М.В.