Справа №339/218/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2019 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Головенко О. С.
секретаря судового засідання Ганчар Л.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 22 квітня 2011року у розмірі 11 378,13 грн.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22 квітня 2011року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредит.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на сайті складає між ним та банком договір про надання послуг.
Однак він порушував зобов`язання щодо своєчасності та повноти повернення отриманих коштів, внаслідок чого і виникла зазначена заборгованість.
15 серпня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.
01 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (56-57, 65-66, 75-76, 84-85).
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
- відповідач не подав відзив;
- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При таких обставинах, враховуючи згоду представника позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів .
Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.
А способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Так, із змісту позовних вимог та матеріалів справи вбачається, що предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором.
Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву (а.с.7), згідно якої отримав кредит в сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунокзі сплатою відсотків за користування кредитом.
Банк виконав умови договору, надавши відповідачу кредит за вказаним договором та факт отримання коштів відповідачем не оспорювався.
Кредит надано відповідно до заяви відповідача, який разом з Довідкою про умови кредитування, підписаною відповідачем, складає договір про надання банківських послуг (а.с. 7-90).
Відповідно до Довідки про умови кредитування,позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати пеню та штраф (а.с.11).
Однак, отримавши грошові кошти по кредитному договору, ОСОБА_2 своїх зобов`язань, що передбачені договором, не виконує, не проводячи сплати по тілу кредита та відсотків за користування кредитом.
Так, згідно пред`явленого розрахунку заборгованість відповідача станом на 15 липня 2019 року становить 11 378,13 грн. (з них: 3158,50 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2168,23 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 4375,10 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 658, 29 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована ціна), 518,01 грн. - штраф (процентна складова)(а.с.4-6).
За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 610 ЦК порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання.
Таким чином, відповідач, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитним договором, порушує зобов"язання за даним договором.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором та Довідки про умови кредитування, також встановлено, що окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 5033.39 грн., позивач нарахував також 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 518.01 грн. - штраф (процентна складова) за таке ж саме порушення.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
З підписаної відповідачем Довідки про умови кредитування вбачається, що пеня застосовується як вид цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час, Довідкою про умови кредитування також передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності, за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань за кредитним договором, тобто, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування, повернення кредиту.
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України: від 21 жовтня 2015року в справі № 6-2003цс15.
надання банківських послуг на а.с.9-23, оскільки вони не підписані відповідачем. Лише факт безпосереднього підписання позичальником Умов та правил може свідчити про прийняття ним запропонованих йому умов кредитування.
Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) зроблено висновок про те, що роздруківка Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони ( банку), яка може вносити відповідні зміни в умови і правила надання банківських послуг.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять 1921 грн. (сплата судового збору при подачі позовної заяви).
На підставі викладеного ст. 526,610, 1054 ЦК України, керуючись ст. 211, 258-259, 263-265, 274-279, 280-288 ЦПК України, суд,
Позов задоволити.
В решті позовних вимог на суму 1018.01 грн. про стягнення: 500 грн. штрафу (фіксована частина), 518.01 грн. - штрафу (процентна складова) відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :
ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Суддя О.С.Головенко
Дата складання повного тексу рішення 06 грудня 2019року