ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5593/18 Номер провадження 22-ц/814/357/19Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Хіль Л.М.

Суддів: Абрамова П.С., Прядкіної О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2018 року ухваленого під головуванням судді Материнко М.О. ( дані про складення повного тексту рішення відсутні) по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки ( пені) по аліментам.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, за період з 15.07.2015 року по 30.06.2018 рік у розмірі 12430,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2011 року, який між ними було розірвано за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2014 року.

Вказувала, що від шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаним рішенням суду про розірвання шлюбу також було стягнуто з батька (відповідача у справі) аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_2 (позивача у справі).

Заначала, що відповідач рішення суду про стягнення аліментів на дитину добровільно не виконує, у зв`язку з чим нею було пред`явлено виконавчий лист про стягнення аліментів на дитину до примусового виконання через органи виконавчої служби.

Станом на 01.07.2018 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини у загальному розмірі 47199,91 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) по аліментам задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначених до сплати за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2014 року № 643/120/14-ц за період з 15.07.2015 року по 30.06.2018 року у розмірі 12430,17 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2018 року заяву адвоката Власенка Г.В. в інтересах ОСОБА_3 про виправлення описки в рішенні Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2018 року задоволено.

Виправлено описку в другому абзаці резолютивної частини рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки ( пені) по аліментам, вірно вказавши суму неустойки (пені), що підлягає стягненню: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначених до сплати за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2014 року № 643/2120/14-ц, за період з 15.07.2015 року по 30.06.2018 року у розмірі 6215,09 грн».

Не погодившись з рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задовлення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що місцевим судом не в повному обсязі з'ясовано обставини справи, що мають значення для вирішення справи.

Вказує, що наданими відповідачем доказами не підтверджується факт, що він знаходиться у скрутному матерільному становищі та існують обставини які є підставою для зменшення розміру неустойки (пені) по сплаті аліментів.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2011 року, який між ними було розірвано на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2014 року № 643/2120/14-ц, що набрало законної сили 03.07.2014 р. (а.с. 7-10).

Згідно свідоцтва про народження (а.с. 5) під час перебування сторін у шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась спільна дитина ОСОБА_5

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2014 року № 643/2120/14-ц, що набрало законної сили 03.07.2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з 13.02.2014 р. до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, починаючи з 13.02.2014 р. на час її відпустки по нагляду за дитиною до досягнення дитиною віку трьох років до ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

Вказаним рішення визначено місце проживання дитини, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір`ю ОСОБА_2

Згідно довідки про склад сім`ї, виданою начальником дільниці № 34 КП «ЖИЛКОМСЕРВІС» від 11.05.2018 р. № 1104, позивач ОСОБА_2 проживає та зареєстрована разом з дочкою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Місцевим судом встановлено, що 17.11.2014 року Московським районним судом м. Харкова стягувачу, ОСОБА_2, було видано виконавчий лист № 643/2120/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з 13.02.2014 р. до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний виконавчий лист було пред`явлено стягувачем до примусового виконання.

Станом на момент розгляду справи виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини відкрито у ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області (ВП № 45687320).

Таким чином, з урахуванням відомостей про нараховану суму аліментів за кожен місяць, починаючи з липня 2015 року по червень 2018 рік, наданих у довідці-розрахунку державного виконавця, загальна сума пені за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 15.07.2015 року по 30.06.2018 рік становить - 12430,17 грн. (а.с. 107-108).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно зі статтею 196 цього Кодексу у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Таким чином, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини 1 статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Саме такий висновок про правильне застосування норм права висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року в справі № 572/1762/15-ц.

Таким чином, місцевий суд вірно визначив, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з 15.07.2015 року по 30.06.2018 року становить 12430,17 грн.

Проте, зменшуючи розмір неустойки до 6215,09 грн. місцевий суд виходив з того, що платник аліментів ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, яка має певні вади за станом здоров`я .

Апеляцйний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матерального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно ст. 76 ЦПК України, наявність або відсутність обставин (фактів), що мають значення для вирішення справи, встановлюється на підставі доказів, які повинні відповідати критеріям належності ( ст. 77 ЦПК України), допустимості ( ст.78 УПК України), достовірності ( ст. 79 ЦПК України) та достатності ( ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довети ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Із справи вбачається, що відповідач перебуває у зареєтрованому шлюбі, від якого має малолітню дитину.

Відповідно до епікризу для оформлення дитини до дитячого садка № 80 від 23.05.2017 року та листку для запису заключних (уточнених) діагнозів дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, місцевим судом встановлено, що остання має певні вади за станом здоров`я.

Проте, з часу отримання довідки про стан здоров`я дитини ОСОБА_8. минуло більше півтора року. Таким чином відстуні докази про те, що дитина має певні вади здоров`я на даний час та вказані захворювання потребують тривалого та коштовного лікуваання на підставі відповідних рекомендацій лікарів.

Крім того, доказів, яі підверджували скрутне становище відповідача у справі також відсутні.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойки ( пені) по аліментам за період з 15.07.2015 року по 30.06.2018 рік у розмірі 12430,17 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову.

Оскільки позов задоволено повністю, а позивач звільнена від сплати судового збору, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір за подачу позову у розмірі 704,80 грн, а також за подачу апеляційної скарги у розмірі 1057,20, а всього 1762 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки ( пені) по аліментам задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначених до сплати за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2014 року № 643/120/14-ц за період з 15.07.2015 року по 30.06.2018 року у розмірі 12430,17 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1762 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді: П.С. Абрамов

О.В. Прядкіна

З оригіналом згідно:

суддя Л.М. Хіль