Провадження № 2/752/2223/19
РІШЕННЯ

Іменем України

10.01.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: П»ята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер його батько ОСОБА_3. Після смерті батька залишилось спадкове майно - земельна ділянка, площею 0,0808 га за адресою: АДРЕСА_1. За життя батько 01.03.2008 року склав заповіт, відповідно до яког все своє майно заповів позивачу та його брату ОСОБА_4 26.01.2018 року брат позивача надав до нотаріальної контори заяву про відмову від належної йому частки спадщини на користь позивача. Звернувшись вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, останній, відмовив, оскільки, він не надав правовстановлюючі документи, які б свідчили про належність померлому земельної ділянки. Вказаний документ за життя батько йому не передавав, та був законним власником земельної ділянки. Позивач вказує, що зазначений документ втрачено та отримати його дублікат не вбачається можливим, в зв»язку з тим, що батько помер та отримати дублікат державного акту на землю на даний час неможливо. Посилаючись на неможливість оформлення своїх спадкових прав у органах нотаріату, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання не з»явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься відзив на позов, відповідно до якого відповідач просить суд постановити законне та обґрунтоване рішення за наявними у справі матеріалами.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився. До суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження що підтверджується копією паспорта (а.с. 8, 9).

Батько позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - помер ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

01.03.2008 року ОСОБА_3, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1, - було складено заповіт, яким, останній, на випадок його смерті заповів все майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.04.2018 року, встановлено, що земельна ділянка, площею 0,0808 га за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі рішення органу виконавчої влади Київської міської державної адміністрації № 1203 від 08.08.1997 року (а.с.21-24).

Встановлено, що 22.12.2017 року П»ятою київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 61793098 (номер у нотаріуса 699/2017) щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 та 12.06.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - земельну дялінку, яка залишилась після смерті його батька ОСОБА_3, оскільки, заявником не було подано оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яка належала померлому (а.с.25).

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, було подано до нотаріальної контори засвідчену належним чином заяву про відмову від належної йому долі спадщини після смерті батька ОСОБА_3, - на користь брата - ОСОБА_1 (а.с.14-15).

Встановленим фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають у зв»язку з реалізацією особами права на спадкування та оформленням спадкових прав і регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положення ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Судом достовірно встановлено, що на даний час позивач у справі є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, що підтверджується змістом заповіту спадкодавця та заявою ОСОБА_4 про відмову від належної йому долі спадщини після померлого батька.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно роз»яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки, позивач є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк звернувся до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, оскільки, він втрачений.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в іншому порядку, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права, суд вважає, що права позивача підлягають захисту, а позов є обґрунтований та законний, в зв»язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1261, 1270, 1296, 1298 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: П»ята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем м. Києва, громадянином України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, - право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0808 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала на праві власності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошеннірішення суду - протягом тридцяти днів з дня отримання йогокопії до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва

Головуючий Н.П. Чередніченко