Справа № 466/9634/17 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/811/1649/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.;

позивача ОСОБА_2,

адвоката Граба М.О. - представника ПАТ «Львівгаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом доПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (ПАТ «Львівгаз»), третя особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (ТОВ «Львівгаз збут»), в якому просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача:

- припинити нарахування фактичного об'єму спожитого газу побутових споживачів по АДРЕСА_1 за показниками будинкового вузла обліку (лічильника);

- здійснити йому перерахунок фактичного об'єму спожитого газу та послуг газопостачання згідно з нормами споживання природного газу, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» з 01 грудня 2016 року з розрахунку із 4,4 куб. метрів на людину за календарний місяць.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач разом зі своєю родиною проживає у квартирі АДРЕСА_1 та є побутовим споживачем природного газу, який використовує газ лише для приготування їжі, який постачається до квартири не обладнаної індивідуальним приладом обліку.

Враховуючи приписи постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» (далі - Постанова КМУ № 203), він сплачує за отримані газ та послуги з газопостачання за календарний місяць у розрахунку із 4,4 кубічних метрів за людину, в даному випадку - із розрахунку на чотирьох людей, що проживають у вище вказаній квартирі, а саме - 17,60 кубічних метрів.

Починаючи із січня 2017 року позивач отримує розрахунки за газ та послуги з газопостачання, що ґрунтуються на показниках загальнобудинкового лічильника газу, а саме - за січень 2017 року - 26,872 кубічних метрів (показники загальнобудинкового лічильника - 1917 кубічних метрів), що складає 6,718 кубічних метрів на людину; за лютий 2017 року - 18,821 кубічних метрів (показники загальнобудинкового лічильника - 2325 кубічних метрів), що складає 4,71 кубічних метрів на людину.

У відповідь на скаргу позивача щодо незаконного збільшення розрахунку спожитого газу та зобов'язання здійснити перерахунок об'єму природного газу відповідно до Постанови КМУ № 203, ПАТ «Львівгаз» листом повідомило його, що з грудня 2016 року по АДРЕСА_1 нарахування за спожитий природний газ проводиться згідно з показів будинкового газового лічильника на підставі Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620. Даним листом відповідач повідомив, що загальний обсяг спожитого природного газу за розрахунковий період розподіляється пропорційно до кількості зареєстрованих осіб в будинку.

Позивач вважає незаконним застосування до нього норм вище згаданого Тимчасового положення …, оскільки в його квартирі відповідний прилад для обліку спожитого позивачем газу відповідачем не встановлено, а відтак вважає, що такий облік повинен здійснюватися відповідно до норм встановлених Постановою КМУ № 203 (а.с. 2-9).

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» здійснити перерахунок абоненту ОСОБА_2 фактичного об'єму спожитого газу та послуг газопостачання згідно з нормами споживання природного газу, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» з 01 грудня 2016 року з розрахунку із 4,4 куб. метрів на людину за календарний місяць.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. 79-81).

Дане рішення оскаржив відповідач.

Апелянт просить оскаржуване рішення в частині часткового задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на порушення норм матеріального права.

Стверджує, що жодним законодавчим чи нормативним актом на відповідача на час виникнення спірних правовідносин не було покладено обов'язку встановлення позивачу саме індивідуального лічильника природного газу, а дії відповідача щодо оснащення споживачів-фізичних осіб загально-будинковими лічильниками газу з одним газовим приладом не можна визнати неправомірними, що узгоджується (зокрема) з позицією Верховного Суду по справі № 296/6536/17-ц (а.с. 86-89).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в порядку, що передбачений частиною 4 статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 4 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскаржуваним рішенням суд задовольнив позовну вимогу про здійснення позивачу перерахунку фактичного об'єму спожитого газу та послуг газопостачання згідно з нормами споживання природного газу, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» та зобов'язав відповідача здійснити перерахунок позивачу, як абоненту, фактичного об'єму спожитого газу та послуг газопостачання згідно з нормами споживання природного газу, визначеними згаданою постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203.

В той же час, станом на день ухвалення оскаржуваного рішення (24 липня 2018 року) вище згадана постановаКабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2018 року вже була визнаною протиправною та нечинною.

В подальшому постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року та постановою Верховного Суду від 27 листопада 2018 року вище згадане рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2018 року було залишеним без змін.

За вище наведених обставин суд першої інстанції не вправі був задовольняти позовні вимоги ОСОБА_2, які ґрунтуються на постанові КМУ від 23.03.2016 року № 203, яку в судовому порядку визнано протиправною та нечинною, та зобов'язувати відповідача здійснити позивачу перерахунок згідно з нормами, визначеними цією постановою, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1 і 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 липня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 18 січня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.