ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 серпня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/141/19

Головуючий у першій інстанції - Яременко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1071/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Іванової Г.П.,

секретар: Герасименко Ю.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» про зобов`язання повернути надлишково сплачені грошові кошти,

дата складання повного тексту: 20 червня 2019 року, м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Чернігівгаз Збут» про зобов`язання повернути кошти в сумі 3095 грн., як надлишково сплачені.

Позов мотивовано тим, що за послуги газопостачання він завжди сплачував виключно по рахунках спочатку ПАТ «Чернігівгаз», а потім по рахунках ТОВ «Чернігівгаз збут». Останній платіж на користь ПАТ «Чернігівгаз» за березень 2015 року було здійснено ним на підставі рахунку-повідомлення №68 із сумою всього до сплати 546 грн. 68 коп., з зафіксованими кінцевими показаннями лічильника 5081 куб.м. В подальшому майже рік послугами газопостачання позивач не користувався, і договір на послуги газопостачання з ТОВ «Чернігівгаз Збут» не укладав. З березня 2016 року почав користуватися послугами газопостачання і, відповідно, сплачувати за ці послуги по рахунках відповідача, на підставі заяви - приєднання до умов договору розподілу природного газу від 01 квітня 2016 року, відштовхуючись від останніх зафіксованих приладом обліку (лічильником) показань 5081 куб.м. Але, незважаючи на те, що він не мав договору з ТОВ «Чернігівгаз Збут» і послугами газопостачання не користувався, відповідач нарахував йому борг, відштовхуючись від показників лічильника 4018 куб.м., які нібито зафіксував їхній контролер. При цьому на вимогу позивача з`ясувати, звідки з`явились саме такі показання, не було надано ані акту, ані будь-якого іншого документу з підписом позивача, який би підтверджував такі показання. 28 вересня 2016 року позивач письмово звертався до керівництва відповідача та просив відкоригувати заборгованість, якої в дійсності немає. Зазначив, що 05 грудня 2018 року на адресу позивача прибули більше десяти працівників «Чернігівгазу» з екскаватором та дорученням на припинення газопостачання його будинку, нібито через заборгованість. Будучи переконаним, що будь-яка заборгованість відсутня, позивач викликав наряд патрульної поліції, який нічого не вдіяв. Працівники «Чернігівгаз» в свою чергу заявили, що не поїдуть, поки не виконають наказ про відключення будинку позивача від газової мережі. За таких обставин позивач, не маючи заборгованості перед ТОВ «Чернігівгаз Збут», вимушений був під тиском сплатити неіснуючу заборгованість в сумі 3095 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2019 року задоволено позов ОСОБА_1 , стягнуто з ТОВ «Чернігівгаз Збут» надлишково сплачені грошові кошти на оплату послуг з газопостачання в розмірі 3095 грн., шляхом перерахування на його особистий картковий рахунок.

Суд виходив з того, що відповідач, нараховуючи заборгованість станом на 31 березня 2016 року в сумі 3597 грн. 89 коп. за даними Оператора ГРМ на підставі листа ПАТ «Чернігівгаз» №16179-12.18 від 03 грудня 2018 року та відповідно копії відомості зняття контрольних показників приладу обліку газопостачання від 22 квітня 2015 року, застосував формальний підхід та не виконав вимоги п.13 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, згідно якого постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу.

Не погоджуючись з даним рішенням ТОВ «Чернігівгаз Збут», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 користувався послугами з постачання природного газу з 01 липня 2015 року через приєднану мережу ТОВ «Чернігівгаз збут», що підтверджується фактом фактичного споживання, частковими оплатами та не заявляв до постачальника вимоги про припинення йому постачання газу, а отже між сторонами склалися договірні правовідносини щодо постачання природного газу згідно вимог чинного законодавства.

Відповідач вважає, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що він не користувався природним газом у період з 01 липня 2015 року по 01 березня 2016 року та не заперечував, що не звертався до оператора ГРМ з письмовими заявами про припинення розподілу природного газу та, як наслідок, його постачання.

Особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що судом не надано належної оцінки тому, що позивач в порушення Розділу ІХ Глави 4 п.4 кодексу ГРС щомісячно не фіксував та не передавав показників лічильника газу Оператору ГРМ, а застосування даних Оператора ГРМ з боку постачальника у відповідності до Положень суд називає «формальним підходом». На постачальника покладено обов`язок використання даних Оператора ГРМ у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником, тобто ПАТ «Чернігівгаз» (Оператор ГРМ) передає інформацію до ТОВ «Чернігівгаз Збут» про об`єм та обсяг розподіленого природного газу споживачу на підставі якого, останній здійснює нарахування за спожитий природний газ ОСОБА_1 . За даними ПАТ «Чернігівгаз» станом на 30 червня 2015 року показники лічильника становили 4100 м.куб. у спірний періодз Оператором ГРМ було зафіксовано: станом на 05 березня 2016 року - 5091 м.куб; 23 березня 2016 року - 5149 м.куб.; 13 травня 2017 року - 6587 м.куб.; 03 жовтня 2017 року - 6834,90 м.куб.; 20 червня 2018 року - 7467,75 м.куб.; 20 листопада 2018 року - 7728,58 м.куб., тобто за період з липня 2015 року по грудень 2018 року споживач ОСОБА_1 спожив 7845 м.куб. (показник лічильника станом на 31 грудня 2018 року) - 4100 м.куб. (показник лічильника станом на 30 червня 2015 року) + 7,55 м.куб. (приведення до стандартних умов) = 3752,55 м.куб. газу.

ТОВ «Чернігівгаз збут» вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги письмові докази: інформацію (довідку) про об`єми надані АТ «Чернігівгаз» від 03 грудня 2018 року, лист-відповідь на запит суду про витребування оригіналу відомості зняття контрольних показників лічильника №147007.2-Ск-13021-0519 від 29 травня 2019 року де зазначено, що станом на 30 червня 2019 року визначені кінцеві показники (4100 м.куб.) для проведення подальших взаєморозрахунків між постачальником та споживачем. Дані обсяги спожитого природного газу визначені Оператором ГРМ не були оскаржені позивачем у судовому порядку, а отже є обов`язковими для використання для проведення розрахунків між споживачем і постачальником зі спеціальними обов`язками. Тому вважає, що ОСОБА_1 обрав невірний спосіб захисту.

Також ТОВ «Чернігівгаз збут» зазначає, що судом не враховано тієї обставини, що обов`язок не рідше одного разу на рік здійснювати звіряння нарахованих постачальником сум за плановими величинами та фактичним споживанням за даними Оператора ГРМ здійснюється у разі, якщо розрахунки за спожитий газ проводяться постачальником за плановими величинами, а не за даними Оператора ГРМ.

Крім того, особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що у рішенні суду помилково встановлено, що розрахунок суми 3095 грн., як надлишково сплаченої, у суду сумнівів не викликає, оскільки підтверджений належними доказами у справі, проте такі докази у справі відсутні, а пояснення позивача є неналежними. Вважає, що судом не вірно застосовано норми Розділу 9 Глава 4 пункту 5, абзац 4 Кодексу ГРС, Розділ ІІІ пункт 13 абзац 1 Правил Постачання природного газу.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов. Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

01 квітня 2016 року ОСОБА_1 підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), затвердженого Постановою НКРЕКП №2498 від 30 вересня 2015 року, по газифікованому об`єкту споживача за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).

На підставі рахунку-повідомлення № 68 із сумою до сплати 546 грн. 68 коп. з зафіксованими кінцевими показаннями лічильника 5081 куб.м. позивачем ОСОБА_1 було здійснено оплату послуг з газопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ «Чернігівгаз» за березень 2015 р., що підтверджується квитанцією № 178 від 23 квітня 2015 року (а.с.3).

На підставі рахунку за газ та послуги з газопостачання за березень 2016 року із сумою до сплати 3597 грн. 89 коп. з зафіксованими кінцевими показаннями лічильника 5221 куб.м., станом на 01 квітня 2016 року ОСОБА_1 було здійснено оплату послуг з газопостачання ТОВ «Чернігівгаз Збут» за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 504 грн., що підтверджується квитанцією № 3/9 від 18 квітня 2016 року. При цьому позивачем наведений розрахунок оплати послуг відповідача, виходячи з початкових показників приладу обліку 5081 куб.м., а саме: 5221 куб.м. - 5081 куб.м.= 140 куб.м. х 3,60 грн. = 504 грн. (а.с.4).

Позивач звернувся до ТОВ «Чернігівгаз Збут» з проханням відкоригувати суми для сплати в рахунках за газ та послуги газопостачання у відповідності до показань приладу обліку, скасувавши необґрунтовану суму боргу (а.с.6), на що отримав відповідь, що 22 квітня 2015 року за його адресою представниками ПАТ «Чернігівгаз» зафіксовані контрольні показники лічильника газу (4018 м.куб.), 23 квітня 2015 року по його особовому рахунку надійшла оплата за березень 2015 року в розмірі 546 грн. 68 коп. - без вказаних показників лічильника. Відповідач вважав, що позивачем були вказані завищені показники лічильника. Оскільки Опертор ГРМ не отримував від позивача показники лічильника газу за період з травня 2015 року по березень 2016 року, тому нарахування проводилось згідно планового місячного об`єму споживання. 23 березня 2016 року представниками ПАТ «Чернігівгаз» зафіксовані контрольні показники лічильника газу 5149 м.куб., після чого було проведено перерозподіл обсягу спожитого природного газу згідно фактичних показників лічильника (а.с.7).

У вересні 2018 року ТОВ «Чернігівгаз Збут» надано доручення на припинення газопостачання за адресою позивача у зв`язку з наявною заборгованістю (а.с.8).

В грудні 2018 року ОСОБА_1 сплатив 3095 грн. за послуги газопостачання (а.с.9).

За повідомленням директора ТОВ «Чернігівгаз Збут» у січні 2016 року засобами поштового зв`язку споживачу ОСОБА_1 надіслана заява-приєднання, проте станом на 17 січня 2019 року споживач не повернув на адресу відповідача підписану заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.25).

Матеріали справи містять розрахунок нарахувань та оплат по особовому рахунку № НОМЕР_2 , побутовий споживач ОСОБА_1 , за яким заборгованість перед ТОВ «Чернігівгаз Збут» з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2018 року складає 1454 грн. 39 коп. (а.с.26); Виписку/особовий рахунок з 19 жовтня 2017 року по 19 жовтня 2017 року за якою ОСОБА_2 сплатив 661 грн. (а.с.27-28); витяги з реєстрів банків про оплати, здійснені ОСОБА_1 за період з квітня 2016 року по грудень 2018 року (а.с.29-35).

З копії листа №16179-1218 від 03 грудня 2018 року вбачається, що ПАТ «Чернігівгаз» надало інформацію директору ТОВ «Чернігівгаз Збут» про об`єми природного газу за адресою: м.Чернігів, 1 пров. Надії, 5, які включені в баланс ТОВ «Чернігівгаз Збут» з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року та по 31 грудня 2018 року. З даної інформації вбачається, що станом на червень 2015 року показник лічильника газу складає 4100 куб.м. (а.с.36-37).

В той же час, дана інформація суперечить реєстру від 16 квітня 2015 року, за яким 31 березня 2015 року за адресою ОСОБА_1 стоїть останній показник 5081 та зафіксовано поточний показник 4018 22 квітня 2015 року (а.с.38), 05 березня 2016 року зафіксовано показник 5091 (а.с.39), а 12 березня 2016 року зафіксовано показник 5149, а останній 5091 (а.с.40); 03 травня 2017 року зафіксовано показник 6587, а останній 6350 (а.с.41); 09 серпня 2017 року зафіксовано показник 6736 (а.с.42); 03 жовтня 2017 року - 6834 (а.с.43, 44, 45); 20 листопада - 7728 (а.с.46).

АТ «Чернігівгаз» 29 травня 2019 року повідомив суд, що неможливо надати відомість зняття контрольних показників лічильника природного газу від 16 квітня 2015 року, що були зафіксовані 22 квітня 2015 року у зв`язку зі знищенням останньої за закінченням терміну зберігання. Також повідомили, що станом на 30 червня 2015 року попереднім постачальником ПАТ «Чернігівгаз» було передано діючому постачальнику ТОВ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ» кінцевий обсяг спожитого природного газу абонентом ОСОБА_1 кінцевий показник - 4100 куб.м. для проведення подальших розрахунків з абонентом (а.с.77-78, 79, 80).

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 с.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 5-7 даної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» Постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Згідно розділу ІІІ даної Постанови, визначено порядок постачання природного газу побутовим споживачам де в п.13 зазначено, що Розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» та п.2 Розділу ІІІ вказаних Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого НКРЕКП, які є однаковими для всіх побутових споживачів України і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно ч.3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Порядок розрахунків та планові величини середньомісячного споживання (якщо по них будуть здійснюватися розрахунки) визначаються в заяві-приєднанні.

Якщо об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу буде визначатись за плановими величинами середньомісячного споживання, їх значення не можуть використовуватися постачальником при здійсненні балансування газотранспортної системи України. При цьому постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу. За відхилення нарахованих сум за плановими величинами та фактичним споживанням за даними Оператора ГРМ пеня не стягується.

Оскільки ТОВ «Чернігівгаз Збут» не надано доказів на підтвердження належного фіксування попереднім постачальником ПАТ «Чернігівгаз» кінцевого обсягу спожитого природного газу абонентом ОСОБА_1 з кінцевим показником - 4100 куб.м. станом на 30 червня 2015 року, тому висновок суду першої інстанції, що показання по рахунку позивача на 23 березня 2016 року становить 5149 м.куб. є правильними та не спростовані відповідачем.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 користувався послугами з постачання природного газу з 01 липня 2015 року через приєднану мережу ТОВ «Чернігівгаз збут», що підтверджується фактом фактичного споживання, частковими оплатами та не заявляв до постачальника вимоги про припинення йому постачання газу, а отже між сторонами склалися договірні правовідносини щодо постачання природного газу згідно вимог чинного законодавства, не впливають на рішення суду, оскільки позивач не дійсно не звертався до відповідача з питанням про припинення постачання газу, не мав такого наміру, а враховуючи, що в його будинку встановлено лічильник газу, та опалення на твердому паливі, просто певний час не використовував газ, про що й зазначив в позовній заяві.

Доводи апеляційної скарги, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що він не користувався природним газом у період з 01 липня 2015 року по 01 березня 2016 року та не заперечував того, що не звертався до оператора ГРМ з письмовими заявами про припинення розподілу природного газу, та як наслідок, його постачання, також не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки позивачем надано сплачений ним рахунок за газ та послуги з газопостачання за березень 2016 року в якому зафіксовані показники газу та не спростовані відповідачем. Встановлення показника лічильника відповідачем в розмірі 4018 м.куб., як вірно зазначив суд першої інстанції, не підтверджені жодним доказом, та навпаки, за відомостями 16 квітня 2015 року останній показник лічильника 0263585 становить 5081 м.куб. (а.с.38).

Доводи апеляційної скарги, що судом не надано належної оцінки тому що позивач в порушення Розділу ІХ Глави 4 п.4 кодексу ГРС щомісячно не фіксував та не передавав показників лічильника газу Оператору ГРМ, не приймаються судом до уваги, оскільки, як пояснив позивач, він не користувався природним газом в певний період часу. Даним пунктом дійсно визначено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. В той же час, відповідачем не надано доказів звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців, як встановлено п.13 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року.

Доводи ТОВ «Чернігівгаз збут», що судом першої інстанції не взято до уваги письмові докази не заслуговують на увагу, оскільки судом належним чином досліджені всі докази, які містяться в матеріалах справи

Доводи, що позивачем обсяги спожитого природного газу визначені Оператором ГРМ не були оскаржені у судовому порядку, а отже є обов`язковими для використання для проведення розрахунків між споживачем і постачальником зі спеціальними обов`язками, зводяться до невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин у даній справі. Такі доводи враховані судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 є споживачем послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» та, як слабкіша сторона, вимушений був сплатити 3095 грн. під тиском відключення будинку від газової мережі, які і слід повернути, як надлишково сплачені.

Інші доводи наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування вірного по суті рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» - залишити без задоволення, рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 23 серпня 2019 року.

Головуючий: Судді: