Провадження №2/712/2420/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

представника позивача - адвоката Осадчого В.А.

представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Пилипас І.Я.

представника відповідача Державної казначейської служби України Яроша С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат позивача ОСОБА_2 Д.А. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 червня 2008 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І. (реєстровий №5831) громадянка ОСОБА_1 (далі - Позивач) придбала у громадянина ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,1483 га, кадастровий номер: :02:002:0086, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 1 липня 2008 року на підставі даного договору купівлі-продажу Позивач отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №113593. 17 грудня 2018 року Позивачу стало відомо від працівників Русько-Полянської сільської ради Черкаського району про те, що громадянин ОСОБА_5 звертався до сільської ради з приводу даної земельної ділянки та повідомив, що з 15 грудня 2018 року він є власником земельної ділянки кадастровий номер: :02:002:0086 та буде її продавати. На підтвердження свого права власності ОСОБА_5 надав копію свідоцтва від 15 грудня 2018 року, виданого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В., зареєстровано в реєстрі за №1-1263. Вказане свідоцтво видане на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Романенко Р.П. від 1 листопада 2018 року. Вищевказаний акт було складено на виконання постанови від 01 листопада 2018 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, яка винесена головним державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вдовіченко Н.О. Отже, вищевказана земельна ділянка, яка належить на праві власності Позивачу була передана ОСОБА_5 як стягувачу в рахунок погашення боргу в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/707/107/16, виданого 30 серпня 2016 року Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення з громадянина ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованості в розмірі 657 395,64 гривень. Таким чином, передачею земельної ділянки ОСОБА_5 було порушено право власності Позивача на земельну ділянку кадастровий номер: :02:002:0086. В зв`язку з порушенням прав ОСОБА_1 вона вимушена була звернутись з відповідним позовом до суду. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Скасовано постанову ВП № 52593423 від 01.11.2018 головного державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вдовиченко Н.О. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу; скасовано акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 01.11.2018 виданого головним державним виконавцем Черкаського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Вдовиченко Н.О., та затвердженого начальником Черкаського районного відділу ДВС Романенко Р.П. від 01.11.2018; скасовано свідоцтво від 15.12.2018 про право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_5 державним нотаріусом Черкаської районної нотаріальної контори Чуй Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1263; стягнуто з відповідачів Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір по справі в розмірі 2114 грн. 40 коп., по 1057 грн. 20 коп. з кожного. Вказав, що право власності ОСОБА_1 було порушено у зв`язку з наданням Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області недостовірної інформації щодо власника земельної ділянки площею 0,1483 га, кадастровий номер: :02:002:0086, тому саме Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повинне відшкодувати витрати, понесені Позивачем для відновлення свого права власності. Своїми незаконними діями щодо надання недостовірної інформації Відповідач 1 завдав Позивачу шкоди у вигляді майнової та матеріальної шкоди.Майнова шкода, завдана Позивачу складається з витрат на правову допомогу, що була надана під час розгляду справи по відновленню втраченого з вини Відповідача 1 права власності.Загальна вартість послуг адвоката ОСОБА_6 В.А., яка була сплачена ОСОБА_1 становить 8900,00 гривень і складається з наступних сум:ознайомлення та виготовлення копій з матеріалів виконавчого провадження №52593423 - 1500,00 гривень;складання та подача заяви про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер: :02:002:0086 - 1500,00 гривень;складання та подача до суду заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - державного нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. - 500,00 гривень;складання та подача до суду позовної заяви від 26.12.2018 року - 3000,00 гривень;участь в судових засіданнях, які відбувались 13 лютого 2019 року; 11 березня 2019 року та 12 березня 2019 року - 800,00 гривень за одне судове засідання (загальна вартість 2400 гривень).Втрати немайнового характеру мали місце фактично з 17 грудня 2018 року, коли Позивачу стало відомо від працівників Русько-Полянської сільської ради Черкаського району про те, що громадянин ОСОБА_5 звертався до сільської ради з приводу даної земельної ділянки та повідомив, що з 15 грудня 2018 року він є її власником та буде її продавати, по сьогоднішній день. Крім того, ОСОБА_1 зазнала моральних страждань, які призвели до порушення життєвих зв`язків та вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду вона оцінює в 5000 грн. Просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8900 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн., а всього 13900 грн.; стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О. від 29.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представником відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Самофал М.С. 20.09.2019 до суду скерований відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та недоведеністю, посилаючись на те, що витрати, які просить стягнути ОСОБА_1 , є судовими витратами по справі № 707/2799/18, а не її матеріальними збитками. Тому вказані судові витрати щодо правової допомоги повинні були бути розподілені Черкаським районним судом Черкаської області при ухваленні рішення по справі № 707/2799/18, та не можуть бути предметом розгляду зовсім іншої судової справи. Якщо позивачка була не згодна з рішенням суду, вона мала право подати апеляційну у передбачений законодавством термін, чи звернутися із заявою про винесення додаткового рішення. Крім того, позивач не надає жодних доказів оплати вказаних коштів адвокату, з яких останній мав би сплатити відповідні податки. Стосовно стягнення з Головного управління моральної шкоди заперечувала, оскільки позивач жодними доказами факт нанесення їй моральної шкоди не підтверджує. Крім того, не зазначено жодного розрахунку та мотивів, з яких позивач виходив при визначенні суми моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Представником відповідача Державної казначейської служби України Ярошем С.В. 10.10.2019 скерований до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Зазначив, що матеріальна шкода ОСОБА_1 складається з витрат, пов`язаних з юридичним супроводом справи № 707/2799/18, що розглядалась Черкаським районним судом Черкаської області. Питання відшкодування позивачу коштів за юридичні послуги повинно бути вирішеним Черкаським районним судом Черкаської області по справі № 707/2799/18 за відповідною заявою Позивача, а у випадках, коли судом не вирішене питання про судові витрати, звернутися із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат згідно зі ст. 270 ЦПК України. Отже, підстави для стягнення за рахунок коштів Державного бюджету витрат на правову допомогу в сумі 8900 грн. відсутні. Крім того вказав, що позивачем не надано підтверджуючих документів «моральних страждань, які призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків та вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а також, що прийом таблеток «Нейроплант»» були призначені лікарем внаслідок незаконних дій державних органів та судового розгляду справи № 707/2799/18». Підтвердження причинно-наслідкового зв`язку, що саме вищевказані події спричинили моральні страждання також відсутні. Просив в позові відмовити.

Адвокатом позивачки Осадчим В.А. 15.11.2019 до суду скерована відповідь на відзив, у якій він зазначив, що позивач звернулася до суду з підстав, гарантованих ст. 56 Конституції України із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, а не про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Так, стаття 56 Конституції не вказує на будь-які обмеження щодо визначення терміну «матеріальна шкода». Особа, яка вважає, що її права порушені самостійно обирає спосіб захисту порушеного права. Без здійснення позивачем реальних матеріальних збитків у вигляді витрат на правову допомогу, відновлення його порушеного права було б неможливим. Так, під час розгляду справи Черкаським районним судом Черкаської області встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надало до ДВС неповну/недостовірну інформацію, що і призвело до порушення права власності позивача. Отже, для відновлення свого порушеного (втраченого) права власності позивачем було понесено матеріальні витрати, які повинна відшкодувати винна особа Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області. Якби позивачем були зазначені дані витрати як судові витрати при розгляді попередньої справи, то вони були б стягнуті судом з Черкаського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області, що не відповідало б засадам судочинства, зокрема принципам справедливості, добросовісності та розумності, адже саме дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області призвели до порушення права позивача. Також, законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ, який буде підтверджувати факт отримання коштів адвокатом від свого клієнта (довідка, квитанція, акт та ін.). Так, з метою підтвердження факту отримання коштів від клієнта адвокатом при підписанні акту здачі-прийняття робіт зазначено на примірнику клієнта, що загальна вартість виконаних робіт в сумі 8900 грн. сплачена позивачем в повному розмірі. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначив, що при визначенні її розміру враховується, зокрема, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Так, з 2017 року позивач перебуває у декретній відпустці, і для відновлення свого права була вимушена прикласти багато зусиль для організації свого життя. Їй приходилось з півторарічною дитиною на руках постійно зустрічатися то з адвокатом, то з особою, яка внаслідок незаконних дій відповідача 1 набула права власності на належне їй майно, звертатися із заявами до відповідача 1 та до Черкаського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області. За весь цей час позивач зазнала моральних страждань, які призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків та вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі, близькому лише до розміру однієї мінімальної заробітної плати, що є зовсім мізерним відшкодуванням з огляду на те, скільки їй знадобилось прикласти зусиль для відновлення свого права та організації свого життя в цей період.

Адвокат позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Пилипас І.Я. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Представник відповідача Державної казначейської служби України Ярош С.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні висновки.

Судом встановлено, що 17 червня 2008 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І. (реєстровий №5831) ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,1483 га, кадастровий номер: :02:002:0086, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

01 липня 2008 року на підставі даного договору купівлі-продажу ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №113593.

Постановою головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області Вдовиченко Н.О. від 01.11.2018 передано стягувану ОСОБА_5 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 2/707/107/16 від 30.08.2016 земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0086 площею 0, 1483 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11.03.2019 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Скасовано постанову ВП № 52593423 від 01.11.2018 головного державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вдовиченко Н.О. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу; скасовано акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 01.11.2018 виданого головним державним виконавцем Черкаського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Вдовиченко Н.О., та затвердженого начальником Черкаського районного відділу ДВС Романенко Р.П. від 01.11.2018; скасовано свідоцтво від 15.12.2018 про право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_5 державним нотаріусом Черкаської районної нотаріальної контори Чуй Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1263; стягнуто з відповідачів Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір по справі в розмірі 2114 грн. 40 коп., по 1057 грн. 20 коп. з кожного.

Постановою головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області Вдовиченко Н.О. від 08.05.2019 скасовано постанову та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 08.11.2018, що видала ОСОБА_7 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/707/107/16 виданого 30.08.2016.

Як зазначив адвокат позивачки в судовому засіданні, у зв`язку з наданням Головним управління Держгеокадастру у Черкаській області недостовірної інформації щодо власника земельної ділянки площею 0,1483 га, кадастровий номер :02:002:0086, право ОСОБА_1 було порушене, а тому саме вказане управління має відшкодувати витрати, понесені позивачем для відновлення свого права власності.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

До матеріалів справи ОСОБА_1 надано Договір про надання правової допомоги від 20.12.2018, додаткову угоду № 1 до зазначеного договору та акт здачі-прийняття виконаних робіт від 13.03.2019.

Так, з наданих документів вбачається, що ОСОБА_1 сплачено адвокату ОСОБА_8 А ОСОБА_9 кошти в розмірі 8900 грн. фактично за юридичний супровід у справі № 707/2799/18, яка розглядалася Черкаським районним судом Черкаської області. Тобто, заявлена позивачем матеріальна шкода є фактично судовими витратами по справі № 707/2799/18.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Однак ця норма встановлює лише загальні правові засади відшкодування зазначеної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як зазначено в п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Однак, з рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11.03.2019 вбачається, що ні позивачем, ні адвокатом Осадчим В.А. вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу не було заявлено.

Саттею 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, вимоги про стягнення по суті витрат, пов`язаних з розглядом іншої справи, вирішуються в межах розгляду справи, де такі витрати були понесені, а не є предметом розгляду окремого позову про відшкодування матеріальної шкоди.

Крім того, пояснення адвоката Осадчого В.А. про необхідностіість відшкодування позивачці завданої шкоди саме Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області, оскільки саме вказаною організацією надана недостовірна інформація, суд оцінює критично. Так, у рішенні Черкаського районного суду Черкаської області від 11.03.2019 зазначено, що «з матеріалів справи вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надало до ДВС неповну/недостовірну інформацію у своїх листах від 21.04.2017 № 11-23-0.2-4060/2-17 та від 16.03.22018 № 11-23-0.22-1856/2-18 та доданих документах щодо власника земельної ділянки площею 0,1483 га, кадастровий номер: :02:002:0086, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ». Однак, вказаним рішенням саме дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області не були визнані неправомірними.

Також, як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Посилання Позивача на статтю 1174 ЦК України є необґрунтованим, оскільки підстав, яким передбачено відшкодування шкоди незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, не встановлено, а позивач своїх вимог не довів, що є його процесуальним обов`язком.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості ( ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 ( далі Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Також, згідно з п.п.2 п.5 вище вказаної Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності), а також виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіяння шкоди.

Отже, звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач має довести, яких саме втрат немайнового характеру (моральну шкоду) він зазнав, та яке саме їх матеріальне вираження.

Окрім цього суд зазначає, що позивач повинен був надати достатні докази на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди саме ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Однак, всупереч вищенаведених положень законодавства, позивачкою не доведено жодними належними та допустимими доказами як заподіяння їй моральної шкоди та протиправності дій відповідача, так і наявності причинного зв`язку між шкодою заподіяною позивачу і протиправним діянням відповідачів, а також вини останніх в її заподіянні.

Виходячи з викладеного та аналізу вказаного законодавства, позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідачів також задоволенню не підлягають, оскільки не зазначено жодних обґрунтувань, в чому полягає ця шкода та з яких міркувань виходила позивачка, визначаючи її розмір, а посилання позивача лише на факт надання недостовірної інформації відповідачем 1 в даному випадку не є достатнім для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність вищевказаних обставин.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання що позивачка не довела в судовому засіданні обставини, на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Враховуючи те, що у задоволенні позову позивачу відмовлено, тому і вимога про стягнення судових витрат до задоволення не підлягає.

Судовий збір суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 137, 141, 142, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст.16, 23, 176, 1174 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 29.11.2019.

Головуючий І.О.Мельник