Справа № 630/533/19
Провадження № 2/630/341/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 630/533/19 (провадження №2/630/341/19) за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 представником ОСОБА_2 до Люботинської міської ради Харківської області про припинення права власності на житловий будинок літ. «А-1», що був розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що було зареєстроване за ними на підставі договору дарування, посвідченого Люботинською держнотконторою Харківського району 19 липня 1963 року за реєстровим номером №2466, та визнання за ОСОБА_2 , права власності на житловий будинок, загальною площею 102,90 кв.м., житловою площею 53,60 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , в АДРЕСА_3 частині в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та в 3/4 частинах в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову представник позивача вказува, що за адресою: АДРЕСА_2 , був розташований житловий будинок літ. «А-1», який належав в 1/2 частині ОСОБА_3 та 1/2 частині ОСОБА_4 , та в подальшому був зруйнований. ОСОБА_3 на земельній ділянці за вказаною адресою збудував новий житловий будинок літ. «Б-1», однак, правовстановлюючі документи так і не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина у виді вказаного побудованого житлового будинку. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 , так як вступили в управління спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, а тому відкрилася спадщина у виді 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та яку в спадок прийняли син померлої ОСОБА_6 та позивач по справі ОСОБА_2 , оскільки вступили в управління спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер внаслідок чого відкрилася спадщина у виді 3/4 частин вказаного будинку, яку прийняла у спадок позивач по справі ОСОБА_2 , так як проживала із спадкодавцем на момент його смерті. Однак ОСОБА_2 отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ на успадкований житловий будинок. Саме тому позивач була змушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але її представник ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі її представника за наявними доказами згідно чинного законодавства.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

19 липня 1963 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого Люботинською державною нотаріальною конторою Харківського району та зареєстрованого за реєстровим номером №2466, набули права власності по 1/2 частині за кожним на житловий будинок, що був розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), що підтверджується копією вказаного договору дарування.

В позовній заяві представник позивача зазначає, що набутий ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в 1963 році житловий будинок літ. «А-1» був знесений, а згідно із п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна. Факт знесення набутого житлового будинку підтверджується довідкою-характеристикою №87-в за адресою: АДРЕСА_1 ), складеною 09 липня 2019 року КП «Люботинське БТІ» вбачається, що житловий будинок літ. «А-1», з верандою літ. «а», сараєм літ. «Б», погребом літ. «В» був знесений. Також представник позивача в позовній заяві вказує, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 особисто було побудовано житловий будинок літ. «Б-1».

Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» на замовлення ОСОБА_2 станом на 18 березня 2018 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , були побудовані в 1988 році: житловий будинок літ. «Б-1», з прибудовою літ. «Б1-1», погребом літ. «бп», ґанком літ. «б», загальною площею 102,90 кв.м., житловою площею 53,60 кв.м., допоміжною площею 49,30 кв.м., а також душ літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Г», зливна яма літ. «Я», огорожа 1, 2.

Згідно із довідкою Люботинського бюро технічної інвентаризації №87-в від 09 липня 2019 року вбачається, що житловий будинок літ. «Б-1» не є самочинним, але право власності не оформлено, адреса вказаного будинку змінена з « АДРЕСА_4 » на підставі рішення Люботинської міської ради Харківської області №73 від 23 лютого 2016 року.

Також станом на 1988 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Таким чином, з моменту завершення будівництва житлового будинку літ. «Б-1», а саме з 1988 року ОСОБА_3 набув статусу власника житлового будинку та він набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок літ. «Б-1» з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , був збудований та набутий ОСОБА_3 одноособово.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 14 листопада 1997 року, актовий запис про смерть №490.

Враховуючи, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв`язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року.

Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №4758/01-16 від 12 листопада 2019 року після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину за період з 1997 року по 2019 рік нікому не видавались.

Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємцями на відкриту після смерті ОСОБА_3 спадщину є його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 , що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого.

Спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 прийняли його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 , оскільки фактично вступили в управління або володіння спадковим майном, та використовували житловий будинок для проживання.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та спадкоємцями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 , виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 06 квітня 1959 року та копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 22 січня 1960 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 став належати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в 1/2 частині кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області 12 березня 2002 року, актовий запис про смерть №124.

Спадкоємцями на відкриту після смерті ОСОБА_5 спадщину у виді 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , є її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що відповідає ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_5 та спадкоємцями ОСОБА_2 , ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 22 січня 1960 року, копією свідоцтва про народження НОМЕР_5 , виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 07 липня 1961 року.

З повідомлення Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №4758/01-16 від 12 листопада 2019 року вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину за період з 2002 року по 2019 рік нікому не видавались.

Спадщину у виді 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_5 прийняли її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , так як вступили в управління спадковим майном та використовували вказаний житловий будинок для проживання, що підтверджується копією національного паспорта серія НОМЕР_6 , виданого Люботинським МВ УМВС України в Харківській області 14 листопада 2000 року, а тому вказаний житловий будинок став належати в 1/4 частині ОСОБА_2 та в 3/4 частинах ОСОБА_6 ..

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис про смерть №275.

Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із 3/4 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_6 є його сестра ОСОБА_2 , що відповідає ст. 1262ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями другої черги є рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №140/02-14/02-31 від 11 квітня 2018 року до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Омельницької Н.В. звернулася ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її рідного брата ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_2 . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із довідки №03-10/270 від 12 січня 2018 року, виданою виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області на час смерті ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , також була зареєстрована його сестра ОСОБА_2 ..

Отже суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею, яка прийняли після смерті свого брата ОСОБА_6 спадщину у виді 3/4 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а тому задовольняє позовну заяву повністю та визнає за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок в цілому в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 та після смерті брата ОСОБА_6 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 529, 549, ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 346, 1220, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Припинити право власності на житловий будинок літ. «А-1», що був розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що було зареєстроване за ними на підставі договору дарування, посвідченого Люботинською держнотконторою Харківського району 19 липня 1963 року за реєстровим номером №2466.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_8 , право власності в цілому на житловий будинок літ. «Б-1», з прибудовою літ. «Б1-1», погребом літ. «бп», ґанком літ. «б», загальною площею 102,90 кв.м., житловою площею 53,60 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в АДРЕСА_3 частині в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та в 3/4 частинах в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2019 року.

Суддя О. О. Малихін