233 № 233/1173/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 липня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О.С.
за участю секретаря Аллік Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
26 лютого 2019 року позивач, який є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 25.12.2006 року між ВАТ ««Райффайзен Банк Аваль»» (найменування змінено на ПАТ ««Райффайзен Банк Аваль»») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №014/11-165/133112 (далі договір 1), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 217 000 дол. США. Також 22.06.2007 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір №014/11-149 (далі Договір 2) на суму 200000,00 доларів США. 08.02.2008 року між тими самими сторонами був укладений кредитний договір №014/11-165/28 (далі Договір 3) відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 285 000 дол. США.
З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаними кредитними договорами 27.12.2006 року, 25.06.2017 року та 08.02.2008 року між відповідачем та Банком були укладені договори іпотеки, які посвідчені приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Беседіною Т.М., за реєстрами № 7954, 3750 та 840 відповідно. За цими договорами іпотеки відповідач передав в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1.4 Договору іпотеки-3 вартість предмету іпотеки погоджена сторонами складає 5 096 698 грн.
Оскільки відповідач (Позичальник), умови перелічених кредитних договорів належним чином не виконує, виникла заборгованість, яка становить:
- за Договором 1 - 1532023,88 грн.;
- за Договором 2 1531228,79 грн.;
- за Договором 3 2319956,64 грн.
Позивач просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 звернути стягнення на вищевказаний предмет іпотеки, шляхом надання позивачу права на продаж предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною реалізації в розмірі 5 096 698 грн., але на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Також просили стягнути з відповідача понесені по справі судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву з проханням слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.78).
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про розгляд справи у її відсутність не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.
Судом встановлено, що 25.12.2006 року між ВАТ ««Райффайзен Банк Аваль»» (найменування змінено на ПАТ ««Райффайзен Банк Аваль»») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №014/11-165/133112 (далі договір 1), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 217 000 дол. США. Також 22.06.2007 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір №014/11-149 (далі Договір 2) на суму 200000,00 доларів США. 08.02.2008 року між тими самими сторонами був укладений кредитний договір №014/11-165/28 (далі Договір 3) відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 285 000 дол. США.
З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаними кредитними договорами 27.12.2006 року, 25.06.2017 року та 08.02.2008 року між відповідачем та Банком були укладені договори іпотеки, які посвідчені приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Беседіною Т.М., за реєстрами № 7954, 3750 та 840 відповідно. За цими договорами іпотеки відповідач передав в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1.4 Договору іпотеки-3 вартість предмету іпотеки погоджена сторонами складає 5 096 698 грн. (а.с.5-13).
Оскільки відповідач (Позичальник), умови кредитного договору належним чином не виконує, виникла заборгованість, яка становить: за Договором 1 - 1532023,88 грн.; за Договором 2 1531228,79 грн.; за Договором 3 2319956,64 грн.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.
За умовами Розділу 4 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за кредитним договором (а.с.6).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Так, згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
За вимогами частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку»під час розгляду справи та викладення змісту судового рішення суд повинен вирішити такі питання:
- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;
- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;
- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;
- спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;
- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;
- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Суть іпотеки як засобу забезпечення виконання цивільно-правових зобов`язань полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Це право відповідно до Закону України «Про іпотеку» підлягає підтвердженню з боку суду.
Згідно з положеннями частини першої статті 39 цього Закону в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду.
Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд повинен обов`язково врахувати вимоги зазначеної норми, тобто встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку».
Аналогічний правовий висновок Верховний Суд України вже сформулював у постановах від 10 червня 2015 року (№ 6-449цс15), 3 лютого 2016 року (№ 6-2026цс15), 21 жовтня 2015 року (№ 6-1561цс15), 8 червня 2016 року (№ 6-1239цс16).
Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38,39 Закону України «Про іпотеку», суд дійшов висновку, що в розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону, означає встановлення її в грошовому вираженні.
За наведених обставин, суд для визначення початкової ціни предмету іпотеки ураховує умови п.7.4.2 Договору іпотеки від 13.05.2008 року, якою визначено що сторони домовились, що ціною продажу предмету іпотеки є ціна, яка визначена Іпотекодержателем на підставі оцінки Предмету іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, якого обирає Іпотекодержатель на свій розсуд без погодження з Іпотекодавцем.
Отже, враховуючи те, що позичальник зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, а договором іпотеки передбачено право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та в рахунок погашення заборгованості, яка становить за Договором 1 - 1532023,88 грн.; за Договором 2 1531228,79 грн.; за Договором 3 2319956,64 грн., слід звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок АДРЕСА_1 , шляхом надання позивачу права на продаж предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною реалізації в розмірі 5 096 698 грн., але на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Разом з тим, ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яка встановлює, що протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах)Закону України «Про іпотеку».
Предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , житловою площею 411,80 АДРЕСА_4 , яке внесено до Додатку до Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. №1053-р «Перелік населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція».
Таким чином право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки зупинено на час дії мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.
Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , - не підлягає виконанню на час дії мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Суддя