РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18515/19

пр. № 2/759/6672/19

03 грудня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Волошина А.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 08.10.2019 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту, зокрема з квартири АДРЕСА_1 , який накладено Відділом державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва постановою про арешт на все нерухоме майно боржника №811/14 від 17.11.2006 року.

Обґрунтовує вимоги тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва з неї, ОСОБА_1 стягнуто на користь ЗАТ «Запорізький автомобільний завод» заборгованість за контрактом № 3/1/89 від 05.05.1998 року в розмірі 17 313,92 грн. На підставі вищевказаного рішення суду Деснянським районним судом м. Києва по справі №2-5510, 20.09.2005 року було видано виконавчий лист про стягнення 17 313,92 грн., який було пред`явлено стягувачем до Відділу державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва (правонаступником якого є Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві). Відділом державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва було відкрито виконавче провадження та в рахунок забезпечення виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва по справі № 2-5510 було винесено постанову про арешт на все нерухоме майно боржника №811/14 від 17.11.2006 року. На виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва нею було сплачено борг в повному обсязі. Проте, як стало відомо позивачу по справі, на сьогоднішній день, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить позивачу. Звернувшись з письмовою заявою до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві з вимогою надати інформацію про наявні відкриті виконавчі провадження щодо позивача, які знаходяться на виконанні у відповідача по справі та звільнити з-під арешту майно, що належить позивачу, яке було накладено постановою Відділом державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва ( правонаступником якого є Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві), ОСОБА_1 отримала відповідь, про те, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у 2006 році перебував на виконанні у відповідача виконавчий лист № 2-5510, виконавче провадження було закінчено та знищено у зв`язку з закінченням 3-х річного терміну зберігання та ідентифікувати арешт накладений постановою по виконавчому листу № 2-5510 виданого 20.09.2005 року не є можливим та рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання щодо звільнення майна з-під арешту, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 10.10.2019 року відкрито провадження в справі, ухвалою від 14.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с.23-24, 30-31).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки до суду невідомі.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва з мене ОСОБА_1 стягнуто на користь ЗАТ «Запорізький автомобільний завод» заборгованість за контрактом №3 /1/89 від 05.05.1998 року в розмірі 17 313,92 грн.

На підставі вищевказаного рішення суду Деснянським районним судом м. Києва по справі № 2-5510, 20.09.2005 року було видано виконавчий лист про стягнення 17 313,92 грн., який було пред`явлено стягувачем до Відділу державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва (правонаступником якого є Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві).

Відділом державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва було відкрито виконавче провадження (а.с. 9) та в рахунок забезпечення виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва по справі № 2-5510 було винесено постанову про арешт на все нерухоме майно боржника №811/14 від 17.11.2006 року (а.с.10).

Згідно відповіді Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 03.10.2019 року вбачається, що в них на виконанні перебував виконавчий лист № 2-5510 від 24.08.2006 р. та перевіркою системи АСВП виконавче провадження було закінчено. Зазначено у відповіді про неможливість вирішити питання скасування арешту за знищеними матеріалами виконавчого провадження (а.с.11).

Як вбачається з витягу довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.09.2016 року за номером № 67526763 квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 та накладено арешт на підставі обтяження: №811/14 від 17.11.2006 року, постанова державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва (а.с. 19-20).

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Тоді як, встановлено, що при вирішенні питання закінчення вище зазначеного виконавчого провадження на підставі якого і накладався арешт все майно боржника питання зняття арешту вирішено державним виконавцем не було.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що арешт накладений на майно ОСОБА_1 , після закінчення виконавчого провадження, ВДВС не знято за відсутності виконавчого провадження на виконанні, за яким таке накладення відбувалось.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх відповідне задоволення в частині зняття арешту з майна позивача, оскільки саме на все майно було накладено арешт ВДВС Святошинського РУЮ в м.Києві по вже закінченому виконавчому провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-16, 317, 319, 321 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 10, 57, 58, 60, 61, 88, 213 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту, задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження №4113267, зареєстрований Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою, накладений на підставі постанови №811/14 від 17.11.2006 року, відділу державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Бабич Н.Д.