Номер справи 223/260/17
Номер провадження № 2/220/31/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.;

за участю секретаря - Сербіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2018 року з Вугледарського міського суду Донецької області, згідно Розпорядження голови суду від 26.06.2018 р., до Великоновосілківського районного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 77574,84 грн. за кредитним договором без номеру від 22.06.2011 року, яку суддею Великоновосілківського районного суду Донецької області Яненко Г.М. прийнято в своє провадження та призначено до розгляду.

Вимоги позивача мотивовано неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх договірних зобов'язань.

До передачі даної справи до Великоновосілківського районного суду Донецької області, ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 20 грудня 2017 року по вищезазначеній справі призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора ОСОБА_2, висновок якої повернувся до Великоновосілківського районного суду Донецької області 30.10.2018 року.

В процесі розгляду справи відповідачем було заявлено клопотання про застосування до спірних правовідносин позовної давності.

При цьому, факту користування коштами банку позивач не заперечив, доказів на підтвердження погашення кредиту не надав.

В судове засідання позивач не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місцн розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Своїм правом на ознайомлення з висновком експерта а також на подання заперечень щодо висновку експерта не скористався.

Враховуючи викладене суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача та позивача за наявними документами.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено:

22.06.2011 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із анкетою заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Як вбачається зі змісту заяви, підписавши останню, клієнт (відповідач) приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з цією заявою, карточками зі зразками підписів складають Договір банківського обслуговування.

В заяві клієнт підтвердив своє ознайомлення та згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку які були представлені клієнту в письмовому вигляді, а також погоджено кредитний ліміт в розмірі 8000,00 грн. зараховані на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Крім іншого, Клієнт зобов'язувався виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, регулярно ознайомлюватись зі змінами на сайті www.privatbank.ua.

В Умовах та Правилах надання банківських послуг, зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням ОСОБА_3, і Клієнт дає право ОСОБА_3 в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого ОСОБА_3, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно зі змістом "Умов та правил надання банківських послуг" Клієнт доручає ОСОБА_3 здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, що підлягає сплаті ОСОБА_3 за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з карт рахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту карт рахунку.

На підставі "Умов та правил надання банківських послуг", Банк має право на зміну умов, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, а також інших умов обслуговування рахунків

Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись ОСОБА_3 за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в Умовах та правилах надання банківських послуг і Правилах користування платіжною карткою.

До обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

ОСОБА_3 нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами ОСОБА_3", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua з розрахунку 360 календарних днів на рік, що визначено в Правилах користування платіжною карткою.

За змістом "Умов та правил надання банківських послуг" в разі незгоди зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua позичальник зобов'язується надати ОСОБА_3 письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити перед ОСОБА_3 заборгованість.

До обов'язків клієнта "Умовами та правилами надання банківських послуг" віднесено погашення заборгованості по кредиту, процентах за його використання, по перевитратах платіжного ліміту, а також комісії на умовах, передбачених цим договором.

Умовами та правилами надання банківських послуг, на Клієнта покладено обов'язок у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу ОСОБА_3 виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту), виплаті винагороди ОСОБА_3.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, згідно Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити ОСОБА_3 штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на той самий строк.

Термін позовної давності щодо вимог ОСОБА_3 з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат ОСОБА_3, відповідно до п. 1.1.7.31.Умов та правил надання банківських послуг складає 50 років.

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі.

Зауважень щодо відступів від умов кредитування позичальником не надавалось. Не спростовує факт користування кредитними коштами відповідач і у своїх запереченнях.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку позовних вимог, позичальник частково погашав свої зобов'язання, однак не в повному обсязі та з порушенням строків. Остання сума в рахунок погашення за наданим кредитом відповідачем внесена 25.07.2014 року.

Користування відповідачем кредитними коштами підтверджено випискою з банківського рахунку яка відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.12 р. № 578/5 є первинним документом, який фіксує факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах.

За твердженням позивача, внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, станом на 31.03.2017 року ОСОБА_1 заборгував банку: 7793,90 грн. по тілу кредиту, 62408,47 грн. по процентах за користування кредитом, 3202,24 грн. заборгованість за пенею та комісію, а також штрафи відповідно Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 3670,23 грн. штраф (процентна складова).

Невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про відновлення його порушених прав.

Судом також досліджено висновок експертного дослідження № 7683 від 08.10.2018 року, проведеного судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора ОСОБА_2, відповідно до проведеного дослідження методом арифметичного підрахунку наявного у матеріалах справи «Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22.06.2011 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1 станом на 31.03.2017р.» відповідач повинен сплатити на користь банку 16758,91 грн., в тому числі:

- сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) у розмірі-7793,90грн.;

- сума заборгованості по відсотках у розмірі - 8965,01грн.

-При цьому експертом, у відповідь на питання викладені в ухвалі суду про проведення експертизи, зазначено, що проведеним дослідженням в обсязі наданих матеріалів та в межах компетенції експерта економіста, встановити відповідність наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком, який надано ПАТ КБ «ПриватБанк», умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором не надається можливим з наступних причин:

- не можливо встановити чи є представлена на дослідження копія Анкети - заяви про приєднання до умов та правил надання послуг ПриватБанк від 22.06.2011, та надані у матеріалах «Витяг з умов і правил надання банківських послуг» затверджених наказом № СП- 2010-256 від 06.03.2010р., а також копія витягу з тарифів обслуговування кредитних карт складовою частиною укладеного між сторонами договору ;

- виписки по обліку кредитних коштів у матеріалах справи відсутні.

Однак,у ході проведеного дослідження встановленого наявний у матеріалах справи «Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22.06.2013р. » містить невідповідності у нарахуванні між зазначеними у ньому вихідними даними (відсоткова ставка) та нарахованими сумами заборгованості по відсотках.

Проведеним дослідженням в обсязі наданих матеріалів встановити відповідність складеного розрахунку заборгованості (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком, який наданий ОСОБА_1,умовам укладеного кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором,не надається можливим в звязку тим , що до матеріалів справи не надано виписки банку по обліку кредитних коштів.

Згідно наданого «Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22.06.2011р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1 станом на 31.03.2017р.» відсотки нараховувались банком за методом "факт/360".

У ході дослідження встановити відповідність методу нарахування банком процентів та комісії за кредитним договором б/н від 22 червня 2011 року вимогам положення про кредитування ПАТ КБ «Приватбанк» не надається можливим, в звязку з відсутністю у матеріалах справи положення про кредитування банку та виписок банку стосовно обліку нарахованої комісії та відсотків.

Стосовно порушення банком умов даного договору щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку судовий експерт - економіст зазначає, що вирішення питання ухвали передбачає встановлення фактичних обставин справи, що відповідно до п.2.3 (Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998(зі змінами та доповненнями) виходять за межі компетенції експерта - економіста

Згідно з даними проведеного у ході дослідження арифметичного підрахунку наявного у матеріалах справи «Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 14.06.2013р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1 станом на 31.03.2017р.» відповідач повинен сплатити на користь банку 16758,91 грн., в тому числі:

- сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) у розмірі-7793,90грн.;

- сума заборгованості по відсотках у розмірі - 8965,01грн.

При умові надання відповідних виписок банку по бухгалтерському обліку кредитних коштів, виданих відповідачу,суми можуть бути змінені.

Як зазначалось вище, своїм правом на ознайомлення з висновком експерта та на подання заперечень проти такого висновку, позивач не скористався.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з урахуванням суми заборгованості встановленої експертним дослідженням, яке суд оцінює як належний та допустимий доказ.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Змістом пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку .

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, стаття 525 ЦК України, встановлює недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

В порядку ч.2 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, які мають ознаки кредитного договору.

Приписи ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлюють, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Статтею 1049 ЦК України, на позичальника покладено обовязок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Як зазначалось вище, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обовязок позичальника повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, та серед іншого, отримувати виписки у т.ч. щодо зміни процентної ставки нарахування відсотків за користування кредитом.

Однак, в порушення приписів перелічених норм, станом на 31.03.2017 року ОСОБА_1 заборгував банку: 7793,90 грн. по тілу кредиту, 62408,47 грн. по процентах за користування кредитом, 3202,24 грн. заборгованість за пенею та комісію, а також штрафи відповідно Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 3670,23 грн. штраф (процентна складова).

Проте, за змістом висновку експертного дослідження № 7683 від 08.10.2018 року, проведеного судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора ОСОБА_2, відповідно до проведеного дослідження методом арифметичного підрахунку наявного у матеріалах справи «Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22.06.2011 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1 станом на 31.03.2017р.» відповідач повинен сплатити на користь банку 16758,91 грн., в тому числі:

- сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) у розмірі-7793,90грн.;

- сума заборгованості по відсотках у розмірі - 8965,01грн.

При цьому, такий висновок експертом зроблено саме на підставі документів, наявних у матеріалах справи. Доказів існування заборгованості чи то правомірності нарахування відсотківв більшому розмірі, позивачем не зазначено.

За змістом ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно ж статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Екпертне дослідження прийняте судом як належний та допустимий доказ, проти якого позивач не заперечив, а тому суд ним керується та визначає частину суми боргу ОСОБА_4 перед позивачем в розмірі 16758,91 грн.

Доказів на підтвердження іншого учасниками справи не представлено.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов та правил, строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років.

Тому, підстав для застосування позовної давності від-так і наслідків закінчення таких строків, у суду немає.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення: 7793,90грн. суми заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) та 8965,01 грн. суми заборгованості по відсотках -слід задовольнити.

Згідно з ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст. 550 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Відтак, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке входить до населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, повинно бути враховано вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Враховуючи приписи перелічених норм, в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією, штрафів відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, штрафу (процентна складова) - слід відмовити.

Належних та допустимих доказів, які доводять відсутність вини боржника в порушенні зобовязання та інших обставин, які перешкоджали його виконанню, як цього вимагають приписи ст. 614 ЦК України, відповідачем не зазначено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір відшкодовується позивачу за рахунок відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Витрати по оплаті експертного дослідження в сумі 11440 грн. слід покласти на сторони пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 268 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, вул. 13 Десантників, б. 43АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, код 14360570) 7793,90 грн. по тілу кредиту, 8965,01 грн. по процентах за користування кредитом, 345,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, вул. 13 Десантників, б. 43АДРЕСА_1) на користь Харківського науково - дослідного інституту судових експертих ім. Бокаріуса (61177, вул.Золочівська, 8а, м. Харків, ) 2471,44 грн. витрат на проведення експертного дослідження.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, код 14360570) на користь Харківського науково - дослідного інституту судових експертих ім. Бокаріуса (61177, вул.Золочівська, 8а, м. Харків, ) 8968,56 грн. витрат на проведення експертного дослідження.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його отримання.

Суддя Г.М. Яненко