Справа № 456/1503/19
Провадження № 2/456/956/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовною заявою Стрийського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення отриманого безробітним матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь незаконно отримане матеріальне забезпечення та вартість наданих соціальних послуг у сумі 25980,48 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до Стрийського міськрайонного центру зайнятості в пошуках роботи та набув статус безробітного на підставі власноручно поданої заяви від 14.02.2018. Допомогу по безробіттю ОСОБА_1 було призначено відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» залежно від страхового стажу в розмірі 55% середнього доходу з 21.02.2018. Стрийським міськрайонним центром зайнятості з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття проведено розслідування страхового випадку щодо обґрунтованості одержання відповідачем у період перебування на обліку в службі зайнятості допомоги з безробіття та вартості наданих соціальних послуг та встановлено, що відповідачем у період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги з безробіття 10.05.2018 укладено цивільно-правовий договір з ТзОВ «Телеканал СТБ», про що було складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 06.11.2018 № 2120 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В Стрийському міськрайонному центрі зайнятості відповідач зареєструвався 12.02.2018. На підставі поданої відповідачем заяви та відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» його з 14.02.2018 визнано безробітним та з 21.02.2018 призначено виплату допомоги з безробіття. 06.06.2018 наказом № НТ180606 прийнято рішення про виплату відповідачу одноразової допомоги з безробіття для організації безробітним підприємницької діяльності. 04.06.2018 припинено реєстрацію у зв`язку з виплатою одноразової допомоги з безробіття. В період перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач не повідомив про укладення цивільно-правового договору 10.05.2018 з ТзОВ «Телеканал СТБ». Таким чином, отримані відповідачем кошти з 10.05.2018 підлягають поверненню. Сума виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг в період з 10.05.2018 по 04.06.2018 становить 25980,48 грн., яку відповідач добровільно відмовляється повернути, а тому Стрийський міськрайонний центр зайнятості звертається з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просить їх задовольнити. Додатково пояснив, що відповідач визнав факт укладення 10.05.2018 цивільно-правового договору з ТзОВ «Телеканал СТБ» в період перебування на обліку в службі зайнятості в якості безробітного та отримання допомоги з безробіття. Крім цього, відповідач погодився з нормою п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», якою встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до абз. 4 пп. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198, чинного в період перебування на обліку в якості безробітного ОСОБА_1 , центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня укладення цивільно-правового договору та відповідно до пп. 2 п. 1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 613 від 15.06.2015, виплата допомоги по безробіттю припиняється з дня припинення реєстрації. Укладення застрахованою особою, яка має статус безробітного, цивільно-правового договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги заперечили, покликаючись на те, що дійсно між ТзОВ «Телеканал СТБ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 13936/18 від 10.05.2018, суть якого полягала в його участі в телевізійному проекті «Цієї миті рік потому. 2 сезон». Укладаючи договір з телеканалом, відповідач був чітко налаштований на участь у телевізійному проекті, так як бути в якості героя телевізійного шоу є його давньою мрією. Укладаючи договір, він діяв відкрито, прозоро та без жодних намагань приховати свої наміри перед позивачем, не маючи умислу дезінформувати чи надавати до центру зайнятості недостовірну інформацію щодо його статусу безробітного. 01.09.2018 між ним та Телеканалом СТБ було укладено угоду про дострокове розірвання договору за згодою сторін та припинення його дії з 01.09.2018. Телеканал СТБ підтвердив, що він не брав участі у виробництві телевізійного проекту, не виконував роботи, не надавав послуги за укладеним договором. Акти приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт та акти приймання-передачі прав на об`єкти права інтелектуальної власності не складались. Виплата винагороди, передбаченої договором, або будь-які інші платежі не здійснювалися. Відтак така діяльність, на думку відповідача, не може вважатися повноцінною зайнятістю в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення». В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що він повідомив позивача про укладення договору про участь у телевізійній передачі, однак така його бездіяльність не вважається умисним зловживанням ним своїми обов`язками. Ця обставина свідчить про відсутність підстав для припинення його реєстрації як безробітного та стягнення з нього допомоги по безробіттю за весь час перебування на обліку в Стрийському центрі зайнятості. Крім цього, частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Однак з його боку відсутня недобросовісність, оскільки він не отримував грошову винагороду і не приховував цього факту перед позивачем. Враховуючи вищенаведене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до Стрийського міськрайонного центру зайнятості в пошуках роботи та йому було надано статус безробітного відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення».

Із заяви ОСОБА_1 від 14.02.2018 встановлено, що останній ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» /а.с. 4/.

Відповідно до наказу Стрийського міськрайонного центру зайнятості від 19.02.2018 №НТ180219 відповідачу надано статус безробітного та відповідно до наказу від 21.02.2018 №НТ180221 призначено допомогу по безробіттю з 21.02.2018 по 15.02.2019, розпочато виплату допомоги з 21.02.2018 /а.с. 3/.

30 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Стрийського міськрайонного центру зайнятості із заявою про здійснення йому виплати одноразової допомоги для організації підприємницької діяльності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» /а.с. 6/.

Відповідно до наказу Стрийського міськрайонного центру зайнятості від 06.06.2018 №НТ180606 ОСОБА_1 виплачено одноразово допомогу по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності відповідно до п. 7 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» /а.с. 3/.

24 квітня 2018 року між сторонами укладено договір № 00005 про професійне навчання безробітного, відповідно до умов якого центр зайнятості направляє безробітного ОСОБА_1 у Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на професійне навчання за професією (спеціальністю, напрямом або галуззю знань) «Основи підприємницької діяльності» для проходження повного курсу підвищення кваліфікації, курси цільового призначення відповідно до робочого навчального плану та робочих навчальних програм з 25.04.2018 до 10.05.2018 /а.с. 7-8/.

Відповідач у період з 25.04.2018 до 10.05.2018 пройшов курс навчання за напрямом «Основи підприємницької діяльності», про що свідчить посвідчення Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості, реєстраційний номер 16066/17, від 10.05.2018 /а.с. 9/.

Наказом Стрийського міськрайонного центру зайнятості від 06.06.2018 № НТ180606 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 1, 2 п.37 Порядку від 20.03.2013 № 198 у зв`язку з початком зайнятості особи та припинено реєстрацію безробітного з 04.06.2018 /а.с. 3 на звороті/.

Крім цього, судом встановлено, що 10.05.2018 між ОСОБА_1 та ТзОВ «Телеканал СТБ» був укладений договір цивільно-правового характеру № 13936/18, предметом якого є участь ОСОБА_1 у виробництві телевізійного проекту в якості головного героя, а також відчуження Телеканалу СТБ прав на об`єкти права інтелектуальної власності та дозволи, необхідні для надання послуг. Строк дії договору до 31.12.2019 /а.с. 15-17/.

01.09.2018 між ОСОБА_1 та ТзОВ «Телеканал СТБ» було укладено угоду № 1 про розірвання договору за згодою сторін та припинення його дії з 01.09.2018. Послуги за договором не надавались, винагорода не виплачувалась /а.с. 18/.

Згідно з довідкою ТзОВ «Телеканал СТБ» № 00544/19 від 01.10.2019 ОСОБА_1 не приймав участі у виробництві телевізійного проекту, не виконував роботи, не надавав послуги за договором № 13936/18 від 10.05.2018. Акти приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт та акти приймання/передачі прав на об`єкти права інтелектуальної власності не складались. Виплата винагороди, передбаченої договором, або будь-які інші платежі не здійснювались /а.с.64/.

З акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 2120 від 06.11.2018 судом встановлено, що на підставі запиту Стрийського міськрайонного центру зайнятості № 705/-2018 від 20.08.2018 провідним інспектором відділу розслідування страхових випадків Київського міського центру зайнятості проведено звірку достовірності факту та періоду перебування у цивільно-правових відносинах ОСОБА_1 з ТзОВ «Телеканал СТБ» та встановлено, що між ОСОБА_1 та ТзОВ «Телеканал СТБ» був укладений договір цивільно-правового характеру щодо участі в телевізійній передачі з 10.05.2018 по 31.12.2019. Зобов`язання сторін припинилось шляхом підписання Додаткової угоди № 1 до Договору № 13936/18 від 10.05.2018 про дострокове розірвання договору і припинення строку його дії з 01.09.2018. Відповідно до Додаткової угоди № 1 послуги за договором не надавались та оплата не здійснювалась /а.с. 14/.

Згідно з довідкою Стрийського міськрайонного центру зайнятості № 364/1370/06-2019 від 18.04.2019 сума незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості отриманих соціальних послуг відповідачем за період з 10.05.2018 по 04.06.2018 становить 25980,48 грн., а саме: допомога з безробіття 25872,82 грн., в тому числі одноразова її виплата для започаткування підприємницької діяльності - 21930,30 грн.; компенсація витрат на проїзд до місця навчання і назад за 10.05.2018 - 56,00 грн.; вартість навчання на курсах цільового призначення «Основи підприємницької діяльності» за 10.05.2018 - 51,66 грн. /а.с. 12/.

12.12.2018 Стрийським міськрайонним центром зайнятості видано наказ № 109 про повернення коштів ОСОБА_1 та 14.12.2018 за вих. № 1073/-2018 скеровано на адресу відповідача претензію про повернення безпідставно отриманого матеріального забезпечення з безробіття та вартості соціальних послуг у розмірі 25980,48 грн. /а.с. 10-11/.

Відповідач у добровільному порядку отримані кошти не повернув.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»).

Пунктом 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

На підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 № 7-1 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248 (далі - Порядок), у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Згідно з п. 7 вказаного Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Відповідно до абз. 3 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладення цивільно-правового договору про виконання робіт (надання послуг).

Таким чином, судом встановлено, що Стрийським міськрайонним центром зайнятості відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» 14.02.2018 відповідачу надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю.

За період з 10.05.2018 по 04.06.2018 ОСОБА_1 виплачено допомогу по безробіттю та надано соціальні послуги на загальну суму 25980,48 грн., а саме: допомогу з безробіття - 25872,82 грн., в тому числі одноразова її виплата для започаткування підприємницької діяльності склала 21930,30 грн.; компенсація витрат на проїзд до місця навчання і назад за 10.05.2018 - 56,00 грн.; вартість навчання на курсах цільового призначення «Основи підприємницької діяльності» за 10.05.2018 - 51,66 грн. /а.с. 12/.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку в Стрийському міськрайонному центрі зайнятості, 10.05.2018 уклав договір № 13936/18 цивільно-правового характеру. 01.09.2018 між ТзОВ «Телеканал СТБ» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 13936/18 від 10.05.2018, відповідно до якої достроково розірвано зазначений договір за згодою сторін та припинено його дію з 01.09.2018. ОСОБА_1 не приймав участі у виробництві телевізійного проекту, не виконував роботи, не надавав послуги за договором №13936/18 від 10.05.2018. Акти приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт та акти приймання/передачі прав на об`єкти права інтелектуальної власності не складались. Виплата винагороди, передбаченої договором, або будь-які інші платежі, не здійснювались, що підтверджується довідкою ТОВ «Телеканал СТБ» № 00544/19 від 01.10.2019 /а.с. 64/.

З долученої до матеріалів справи копії договору № 13936/18 від 10.05.2018 судом встановлено, що даним договором передбачена виплата винагороди ОСОБА_1 . Так, згідно з п.4.1 договору винагорода ОСОБА_1 (виконавця) включає в себе загальну вартість послуг виконавця, а також винагороду за передачу прав, дозволів ТзОВ «Телеканал СТБ» (замовнику) за договором і становить 500,00 грн. Відповідно до п. 4.2 договору № 13936/18 від 10.05.2018 винагорода виплачується замовником протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі послуг і прав. При виплаті винагороди ТзОВ «Телеканал СТБ» (замовник) як податковий агент здійснює утримання всіх податків, зборів та інших обов`язкових платежів, що підлягають утриманню при виплаті/отриманні такої винагороди відповідно до законодавства України /а.с. 16 на звороті/.

Факт отримання чи неотримання ОСОБА_1 коштів в якості винагороди не змінює його обов`язку повідомити центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення, оскільки чинним законодавством передбачено припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку у зв`язку із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Відтак укладення застрахованою особою, яка має статус безробітного, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення за період з 10.05.2018 по 04.06.2018 в сумі 25980,48 грн.

Крім цього, суд вважає безпідставними покликання відповідача та його представника як на підставу для відмови в задоволенні позову на ст. 1215 ЦК України, оскільки після укладення відповідачем цивільно-правового договору з ТзОВ «Телеканал СТБ» у нього виник обов`язок повідомити центр зайнятості про цю обставину. Так як відповідач свій обов`язок щодо своєчасного подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення і надання соціальних послуг, не виконав, тому його дії з отримання допомоги по безробіттю за період з 10.05.2018 по 04.06.2018 є недобросовісними, що відповідно до ст. 1215 ЦК України є підставою для повернення цих коштів.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 04.04.2018 (справа № 367/2095/17) та від 06.06.2019 (справа № 527/576/17).

Крім цього, суд не бере до уваги доводи відповідача та його представника про те, що ОСОБА_1 не був обізнаний з обов`язком повідомити центр зайнятості про укладення ним цивільно-правового договору, оскільки такі спростовуються долученою до матеріалів справи заявою від 14.02.2018, де відповідач власноручно підтвердив, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» /а.с. 4/.

Окрім того, нормами ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Слід зазначити, що обов`язок судів обґрунтувати своє рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін проти України» від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 незаконно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття і вартість наданих соціальних послуг у розмірі 25980,48 грн.

Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Стрийського міськрайонного центру зайнятості, (р/р 6159 в Державній казначейській службі України м. Київ, МФО 820172, ) 25980,48 грн. (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят грн. 48 коп.) матеріального забезпечення на випадок безробіття і вартості наданих соціальних послуг та 1921,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено судом 04.12.2019.

Суддя Л.В.Гула