Справа № 461/7543/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/876/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Львів

Справа № 461/7543/17

Провадження № 22-ц/811/876/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін

на рішення Галицького районного суду м.Львова від 22 січня 2019 року в складі судді Стрельбицького В.В.

у справі

за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг» про (відшкодування грошових витрат) стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та просило з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог стягненути борг за послуги з централізованого опалення в сумі 9 009, 99 грн, що включає в себе інфляційні витрати та проценти від простроченої суми заборгованості.

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг», в якому просить стягнути з відповідача необґрунтовано стягнуту заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 600,60 гривень.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 22 січня 2019 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги централізованого теплопостачання в сумі 7 633 (сім тисяч шістсот тридцять три) гривні 37 копійок, інфляційні витрати в сумі 1 120 (одну тисячу сто двадцять) гривень 93 копійки, 3% річних в сумі 255 (двісті п?ятдесят п?ять) гривень 69 копійок, а всього заборгованість в сумі 9 009 (дев?ять тисяч дев?ять) гривень 99 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок.

У задоволенні позовоних вимог Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 Волод ОСОБА_5 Ф ОСОБА_6 ровича в інтересах ОСОБА_7 ії ОСОБА_8 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг» про відшкодування грошових витрат відмовлено.

Дане рішення оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу.

З рішенням не погоджується, вважає що воно є незаконним внаслідок неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи, та оцінки доказів.

Вказує, що між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та гр. ОСОБА_1 договір що надання послуг з централізованого опалення , постачання гарячої води і водовідведення не укладався.

А Договір приєднання, який був направлений по пошті гр. ОСОБА_1 лише у вересні 2017 року, що підтверджується відповідним листом № 09 - 8321 від 06.09.2017 року ОСОБА_1 як споживач , не підписувала так як в цей період вона не проживала в спірній квартирі , та не отримувала послуг з теплопостачання, в зв`язку із аварією внаслідок вибуху будинку в 2008 році. Ремонті роботи по усуненню наслідків аварії повинно було проводити ЛМКП «Айсберг», на балансі якого знаходиться будинок АДРЕСА_1 , однак, воно їх не провело до теперішнього часу.

Окрім того, ОСОБА_1 неодноразово зверталась із письмовими зверненнями в ЛМКП «Айсберг» з проханнями провести ремонт системи теплопостачання в її квартирі. Однак, на ці звернення вона не отримала жодної відповіді і відповідний ремонт в її квартирі не проводився .

Не погоджується з рішенням суду щодо визнання гр. ОСОБА_3 неналежним відповідачем по справі, оскільки на період утворення заборгованості з несплати послуг за теплопостачання , гр. ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала у спірній квартирі та користувалась вказаними послугами, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №6111 від 29.09.2017 року виданою ЛМКП «Айсберг» (а.с. 5).

Згідно цієї ж довідки, гр ОСОБА_1 знята з реєстраційного обліку з даної адреси 14.07.2015 року на АДРЕСА_2 , де вона постійно проживає по теперішній час .

Вважає, що гр. ОСОБА_3 також повинна нести витрати по сплаті заборгованості за послуги з теплопостачання .

Крім цього зазначає, що в матеріалах справи (а.с. 166) є Договір доручення , укладений 14.08.2012 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем , і ОСОБА_9 , як орендарем.

Згідно цього договору, ОСОБА_9 взяла в оренду квартиру АДРЕСА_3 за якою має доглядати і сплачувати комунальні платежі.

Вважає, що гр. ОСОБА_9 також повинна нести витрати по сплаті заборгованості за послуги з теплопостачання.

На підставі викладеного, вважає, що рішення суду про стягнення з гр. ОСОБА_1 заборгованості за несплату послуг з централізованого теплопостачання є незаконним, прийнятим внаслідок неповного встановлення обставин , які мають значення для справи, та неправильної оцінки доказів, так як гр. ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі.

Просить Галицького районного суду м.Львова від 22 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості за надані послуги з теплопостачання, інфляційних витрат, річних, судового збору, в повному обсязі. Ухвалити нове рішення , яким задоволити зустрічний позов ОСОБА_1 до ЛМКП «Львівтеплоенерго», третя особа ЛМКП «Айсберг», про стягнення грошових коштів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , де також зареєстрована ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім?ї і прописки, виданою ЛКП «Айсберг» 29.09.2017 року за №6111 /а.с.5/.

У період 01.07.2014 року по 31.12.2017 року за даною адресою виникла заборгованість по несплаті послуг з централізованого опалення, яка згідно розрахунку /а.с.8,9, 34,35/ станом на 05.02.2018 року становить 9 009,99 гривень, з урахуванням інфляційних витрат та процентів. Так згідно розрахунку, заборгованість включає в себе: заборгованість за надані послуги централізованого теплопостачання в сумі 7 633 гривні 37 копійок, інфляційні витрати в сумі 1 120 гривень 93 копійки, 3% річних в сумі 255 гривень 69 копійок.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи та встановленими в ході розгляду справи обставиннами, відповідачем такі доводи позивача спростовані не були.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до ст..322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.162 ЖК України громадянин, якому належить квартира (будинок) на праві приватної власності, зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст.. 9 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У відповідності до п.18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 споживач, якому надаються послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та опалення повинен не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватися з постачальником за спожиті послуги з теплопостачання.

Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., що є договірні відносини.

Відповідно до ст.. 12 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ст.67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що посилання ОСОБА_1 про пошкодження її будинку та квартири та ненадання послуг з централізованого опалення внаслідок такого пошкодження не доведено належними та допустимими доказами.

Заяви додані ОСОБА_1 щодо ненадання послуг не стосуються періоду за який позивач просить стягнути заборгованість ( а.с. 50) або подані вже після зверненя ЛМКП «Львівтеплоенерго» з позовом до суду (а.с. 164-165).

Відповідно до ст.. 27 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.

Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, централізованого постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії.

Порядок здійснення забору проб та проведення їх дослідження щодо послуг з централізованого водопостачання, централізованого постачання гарячої води та послуг з постачання природного газу затверджується Кабінетом Міністрів України.

У разі встановлення за результатами дослідження відібраних проб факту постачання послуг неналежної якості витрати споживача на оплату проведених досліджень проб підлягають компенсації за рахунок виконавця відповідної послуги.

У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

У відповідності до вимог ст..76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ОСОБА_1 не надано суду акту-претензії за результатами перевірки якості послуг позивача, окрім того, як вбачається з листа директора ЛМКП «Айсберг» за період з 2014 по 2018 рік року до ЛМКП «Айсберг» не надходило жодних письмових звернень про ненадання послуг теплопостачання від мешканців квартири АДРЕСА_3 .

Щодо відмови в зустрічному позові ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав, що аргументи, наведені в зустрічній позовній заяві, не доведені жодними належними та допустимими доказами по справі, а тому прийшов до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Так, до зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 долучено лист Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області з якого вбачається, з ОСОБА_1 стягнено 600 грн. 60 коп. згідно судового наказу №461/7567/16-ц виданого 01.02.2017 року, проте як вбачається з матеріалів справи, вказана сума включена в розрахунок заборгованості наданий ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування рішення не має.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 22 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді