Справа № 2-1202/11
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Таран Н.Г.,

за участю секретаря - Раєвського П.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщення суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про видачу дубліката виконавчого листа №2-1202/11 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшла вищевказана заява, вимоги якої вмотивовані тим, що 18.04.2011 року Деснянським районним судом м. Києва було винесено рішення, яким стягнуто кредитну заборгованість в розмірі 417557,54 грн., держмито в розмірі 417,58 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн. з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Ухвалою суду від 11.04.2019 року замінено сторону виконавчого провадження в справі з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на Товариство з обмеженою відповідальність «Вердикт Капітал». У зв`язку з перебуванням Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на стадії ліквідації, кадрових змін, а саме: скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик, через що було пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Відповідно до Акту перевірки матеріалів кредитної справи виконавчий лист не передавався на виконання.

В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Їх присутність за законом не є обов`язковою.

Оглянувши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2011 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 41757,54 грн., держмито в розмірі 417,58 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.04.2019 року, замінено сторону виконавчого провадження у вищевказаній справі з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Відповідно до відомостей отриманих в результаті пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 23.07.2019 року вбачається, що виконавче провадження де боржником є ОСОБА_1 завершено.

Відповідно до акту про втрату виконавчих документів в результаті перевірки матеріалів кредитної справи щодо ОСОБА_1 , встановлено факт втрати/відсутності оригіналів виконавчих листів, виданих на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2011 року.

В п.п. 17.2 п.17 Перехідних положень ЦПК України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Видача дублікату виконавчого листа за ЦПК України в новій редакції не передбачена, однак згідно п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Однак, у редації Закону України «Про виконавче провадження» чинній станом на дату набрання рішенням суду законної сили, строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання становив один рік.

Зі змісту наведеної вище правової норми, ч. 1 ст. 433 ЦПК України, вбачається, що необхідною умовою для поновлення судом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причини його пропуску позивачем у справі; при цьому доказування наявності обставин, які зумовили пропуск такого строку, за приписами статті 81 ЦПК України, покладається на заявника.

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.2 ст.368 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент набрання рішенням суду законної сили) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Обов`язок звернутись із заявою до суду про видачу виконавчого листа та пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», покладався саме на стягувача.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 дав роз`яснення, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому суддя дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03.04.2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Верховний Суд України у постанові від 20.01.2016 року у справі № 6-711цс15 зазначив, що суд має право поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.

Пропуск строку пред`явлення виконавчого документу до виконання заявник обґрунтовував тим, що цей строк пропущено не з його вини.

При цьому заявник не навів суду безумовних обґрунтованих доводів що зумовили неможливість вчасного пред`явлення виконавчих листів до виконання та зазначені ним обставини не можуть бути визнані судом виключними і такими, які б свідчили про об`єктивні складнощі заявника для вчасного вчинення вказаної процесуальної дії. Водночас наведені у заяві доводи стосуються внутрішньої організації роботи Банку і не звільняють учасника процесуальних правовідносин від належного сумлінного виконання своїх процесуальних обов`язків і реалізації процесуальних прав у визначений законодавцем строк.

Таким чином, зміст заяви заявника, не свідчить про наявність поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 433, 442, п.п.17.4 п.17 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про видачу дубліката виконавчого листа №2-1202/11 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя: Н.Г. Таран