ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27 серпня 2019 року м. Чернівці

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Владичана А.І., ознайомившись з апеляційною скаргою акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 травня 2015 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_2 задоволено.

На вказане рішення 20 серпня 2019 року акціонерне товариства «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення. Як на поважність причини пропуску строку посилається на те, що всупереч вимогам статті 222 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, повне судове рішення банку направлено не було, копію рішення представник апелянта отримав 19 серпня 2019 року.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно з пунктом 13 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 294 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

___________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/930/19 Категорія 27

З матеріалів справи вбачається, що представник апелянта Кесарєва Г.І. приймала участь у розгляді справи, висловлювала позицію банку в судових дебатах (а.с. 49-51). У встановлений законом процесуальний строк - 10 днів, який діяв на час розгляду справи, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції відповідачем ПАТ «Дельта Банк» подана не була.

Зазначене свідчить про обізнаність апелянта про наявність оскаржуваного рішення.

Разом з тим, апеляційну скаргу подано в серпні 2019 року, тобто більш ніж через чотири роки після ухвалення рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України, що набув чинності 15 грудня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зазначена норма процесуального закону незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладає на суд обов`язок відмовити у відкритті провадження, оскільки зазначений строк апеляційного оскарження є граничним.

Як установлено судом, представник ПАТ «Дельта Банк» була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, приймала участь у її розгляді. Повний текст рішення суду складено 25 травня 2015 року.

В апеляційній скарзі представник апелянта просить поновити строк на апеляційне оскарження оскаржуваного рішення, посилаючись на те, що судом першої інстанції в порушення вимог процесуального закону, чинного на час його ухвалення, не надіслано на адресу банку копію повного тексту рішення, що є підставою вважати , що строк на його скарження пропущено з поважних причин.

Діючим процесуальним законом передбачено випадки поновлення строку на оскарження судового рішення у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення його повного тексту, серед яких відсутні такі як неотримання повного тексту судового рішення.

Додаткових обґрунтованих та належних доказів пропуску річного строку на оскарження рішення суду першої інстанції з поважних причин матеріали справи не містять. На обставини непереборної сили особа, яка подає апеляційну скаргу, не посилається.

Отже правові підстави для відкриття провадження у справі відсутні. Дані висновки суду не суперечать практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в статті 129 Конституції України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії»).

У той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами (рішення «Устименко проти України»).

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження у вказаній справі слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя А.І. Владичан