П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/24134/18

Номер провадження № 22-ц/824/502/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В.В., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,

вивчивши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року, постановлену під головуванням судді Фролової І. В., у справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» Коломієць Є.В. звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення доказів та просив за результатами розгляду заяви витребувати у ОСОБА_2 оригінал для огляду в судовому засіданні, а копію для приєднання до матеріалів справи, правочину, на підставі якого ОСОБА_2 відчужила у будь-який спосіб прості іменні акції Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» (49101, м. Дніпро, проспект Пушкіна, 15; , МФО Банку 305880, к/р у Національному банку України - 026).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року (а.с.141-143) у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, 24 вересня 2018 року представником АБ «Укргазбанк» Макєєвим Є.Ю. направлено від імені Банку апеляційну скаргу, в якій останній просить ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11 лютого 2014 року змінено рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2013 року, стягнуто з поручителя ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №1/2010 від 02 березня 2010 року в сумі 39 023 172 грн. 41 коп. 24 жовтня 2014 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду, а 17 листопада 2014 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. відкрито виконавче провадження. Згідно матеріалів виконавчого провадження, єдиним майном, яке на праві власності належить ОСОБА_2 є машиномісце НОМЕР_2 в підземній автостоянці, загальною площею 12,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 гараж НОМЕР_2; квартира №2, загальною площею 208,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 проте зазначене майно знаходиться в іпотеці фізичної особи ОСОБА_6 Крім того, на праві власності ОСОБА_2 станом на 30 червня 2016 року належали 5% від статутного капіталу (5% простих іменних акцій) ПАТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ». Проте, зазначене майно (акції) було відчужене ОСОБА_2 на користь іншої особи.

В той же час, правочин, на підставі якого ОСОБА_2 відчужила належні їй акції, був вчинений у той період, коли вона була обмежена у можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном в силу обтяження арештом усього її майна органами державної виконавчої служби.

У даному випадку, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, є помилковими та такими, що суперечать приписам матеріального та процесуального права, оскільки Банку (скаржнику) так і не вдалося з'ясувати, на підставі якого правочину ОСОБА_2 відчужила акції, невідомий суб'єктний склад вказаного правочину, що і було підставою для звернення Банку до суду із заявою про забезпечення доказів.

Відмовляючи в задоволенні заяви, судом не надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_2 не виконується судове рішення протягом п'яти років, у той час як маючи можливість його виконати ОСОБА_2, в порушення вимог закону, відчужила належне їй майно.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - адвокат Ковалевський Р.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України розглядати справу за відсутності останньої.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника Банку, з'ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що у разі задоволенні скарги ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. від 17 листопада 2014 року про відкриття виконавчого провадження №45467586, арешт, накладений у рамках вказаного виконавчого провадження, також буде скасовано, що свідчить про передчасність звернення Банку із заявою про забезпечення доказів. Крім того, заявником не доведено існування ризиків можливого знищення чи пошкодження оригіналів відповідних документів, оскільки подана заява не містить жодної підстави припускати, що правочин може бути втрачений або його подання згодом стане неможливим чи утрудненим. Матеріали поданої заяви не містять жодного доказу на підтвердження намагання заявника отримати необхідні документи до звернення з відповідною заявою до суду.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно положень ч. ч.1-4 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Згідно вимог п.п. 4, 5 ч.1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116 - 118 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 83 ЦПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено в ході перегляду оскаржуваної ухвали, АБ «Укргазбанк» має намір набути статус позивача та звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, на підставі якого ОСОБА_2 відчужила належні їй на праві власності прості іменні акції, емітовані в ПАТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ». У той же час, у Банку відсутні оригінал або копію такого правочину, що позбавляє можливості чітко та коректно сформулювати зміст позовних вимог і звернутися до суду з відповідним позовом.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2013 року, зміненого рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11 лютого 2014 року, 17 листопада 2014 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 24 жовтня 2014 року, про стягнення, крім іншого, з ОСОБА_2 як поручителя та солідарного боржника ПАТ «Укрпериклаз» на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №1/2010 від 02 березня 2010 року в сумі 39 023 172, 41 грн. (а.с.15-18, 19-21, 22, 24).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Канцедала О.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 лютого 2015 року, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2, в межах суми звернення стягнення - 42926751, 35 грн., та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2 в межах суми боргу - 42926751, 35 грн. (а.с.26).

У своїй заяві про забезпечення доказів Банк посилається на те, що правочин, укладений ОСОБА_2, на підставі якого остання відчужила належні їй на праві власності прості іменні акції, емітовані в ПАТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ», зачіпає інтереси Банку, оскільки внаслідок його укладення ОСОБА_2, маючи непогашене грошове зобов'язання перед ПАТ «АБ «Укргазбанк», відчужила майно, на яке можливо було звернути стягнення, а отримані від його реалізації грошові кошти спрямувати на часткове погашення заборгованості перед Банком.

У даному випадку, суд першої інстанції не надав належної оцінки вищенаведеним обставинам та дійшов помилкового висновку про передчасність заяви Банку.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі т.. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За наведених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу не можна назвати в повній мірі законної та обґрунтованою, у зв'язку з чим наявні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про забезпечення доказів - задовольнити.

В порядку забезпечення доказів до подання позовної заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, витребувати у ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) оригінал для огляду в судовому засіданні та копію для приєднання до матеріалів справи правочину, на підставі якого ОСОБА_2 відчужила (у будь-який спосіб) прості іменні акції Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» (49101, місто Дніпро, проспект Пушкіна, 15; , код Банку - 305880, к/р у Національному банку України 026).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 17 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

В.В.Соколова