Дата документу 15.01.2019 Справа № 332/3380/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/3380/18 Головуючий у 1 інстанції: Андрюшина Л.А.
Провадження № 22-ц/807/558/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2018 року про забезпечення позову ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживачів, в якому просив стягнути з ФОП ОСОБА_3 на його користь вартість втраченого автомобіля TOYOTA, модель RAV4, 2016 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, належного йому, у розмірі 795 026 грн.

ОСОБА_5 було подано заяву про забезпечення позову, в якому просив накласти арешт на 8/25 часток магазину-операторської АЗС, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34006440 від 23 лютого 2017 року, що належить ОСОБА_3, та на однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог зазначив, що накладення арешту на зазначене майно є спів мірним з позовними вимогами та виключить можливість відчуження мацна до вирішення спору по суті.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3.(частка власності: 1/1).

Відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ФОП ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову та ухвали суду, відсутність спору між сторонами, порушення вимог ст. 151 ЦПК України, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви.

ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що арешт накладено в межах предмету позову та є спів мірним з заявленими вимогами, ОСОБА_6 діяла за його згодою та в його інтересах щодо користування послугами автостоянки.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з наявності спору між учасниками справи, необхідності застосування заходів для гарантування виконання можливого рішення суду та співмірності забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 що належить відповідачу, із заявленими вимогами.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову в частині накладення арешту на 8/25 часток магазину-операторської АЗС, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 суд першої інстанції дійшов висновку про те, що забезпечення позову в цій частині фактично є втручанням у господарську діяльність відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною першою та другою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з вищезазначених положень, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Отже, вирішення питання про наявність чи відсутність вищезазначених обставин, що є підставою для задоволення чи відмови у задоволенні заяви про вжиття таких заходів, є прерогативою суду першої інстанції, який досліджує ці обставини в повному об'ємі.

Суд забезпечив позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 належну ОСОБА_3, до вирішення по суті позову ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів та набрання чинності рішенням суду. Спосіб забезпечення позову судом обрано відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача стягнення вартості втраченого автомобіля в розмірі 795026 грн. Зважаючи на значний розмір позовних вимог, накладення арешту на належну ОСОБА_3 квартиру співвідноситься з метою даного забезпечення і є передумовою виконання рішення суду у випадку ухвалення позитивного для позивача рішення.

Обраний судом спосіб забезпечення позову не перешкоджає володінню, користуванню об'єктом нерухомості.

Доводи апеляційної скарги про незастосування зустрічного забезпечення не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.

За змістом частини сьомої статті 153, частини шостої статті 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків, у яких суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений у частині третій статті 154 ЦПК України та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (частина четверта статті 154 ЦПК України).

ОСОБА_3 не надано доказів того, що обраний заявником спосіб забезпечення позову спричинить невідновлювану шкоду відповідачу чи третім особам, а також доказів наявності обставин, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України, а тому відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Довід апеляційної скарги щодо не співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовних вимогам не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не надано відповідних доказів на підтвердження зазначеної не співмірності.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала відповідає нормам процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а тому підстав для її скасування немає.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2018 року про забезпечення позову у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 січня 2019 року.

Головуючий

Судді: