КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 серпня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

у с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 пред`явив позов, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь утримані з заробітної плати грошові кошти в сумі 3 094,74 грн. та місячну премію у розмірі 1588,53 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 2 370233,32 грн..

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року в задоволенні даного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з указаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, провадження за якою не може бути відкритим, оскільки вона не оплачена судовим збором.

До апеляційної скарги зокрема додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК).

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися унаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VІІІ). Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), зокрема й підвищено розмір ставок за подання апеляційних скарг, а також одночасно значно скорочено перелік суб`єктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

На час подачі даного позову (грудень 2016 року) діяла нова редакція статті 5 Закону України «Про судовий збір», за якою справи «за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин», було виключено з категорії пільгових.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», пільги щодо сплати судового збору мають позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У даній справі, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення утриманих із заробітної плати грошових коштів та місячної премії, що є вимогами про стягнення заробітної плати, а також про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що є вимогою, яка випливає з трудових правовідносин.

Як убачається з матеріалів справи, то позовними вимогами за які п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги є вимога про стягнення утриманих із заробітної плати грошових коштів та місячної премії . Інша заявлена позивачем вимога (стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні) не підпадає під категорію пільгових, а тому за неї необхідно сплатити судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір», який діє на момент пред`явлення позову.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подачу апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на час подання позову в грудні 2016 року, ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати , встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду (січень 2016 року - 1378,00 грн., 5 її розмірів - 6890,00 грн.).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Таким чином, за вимогу майнового характеру судовий збір підлягає обчисленню сумою, яка стягується.

Отже, зважаючи, що позивач просив стягнути 2 370 233,32 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку, то судовий збір при поданні даної вимоги підлягав сплаті в розмірі 6890,00 грн.( 5 розмірів мінімальної заробітної плати).

Отже, за подачу апеляційної скарги позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 10 335,00 грн. (6890х150%) на р/р: 0024; Одержувач УК у Солом`янському районі; Банк одержувача Казначейство України (ЕАП); Код ; МФО банку: 899998; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Суд, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги , спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з попередженням про те, що в разі невиконання ухвали суду, вона буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5,6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.,185, 356, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року залишити без руху строком не більше ніж на десять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута у відповідності до вимог ст. 185 ЦПК України .

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя : А.О. Чобіток