26.11.2019 Справа № 337 /1439/19
Провадження № 2/337/1390/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 Хортицький районний суд м.Запоріжжя

У складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання права власності на Ѕ частину квартири в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Територіальної громади м.Запоріжжя в особі ЗМР про встановлення факту сумісного проживання, визнання права власності на Ѕ частину квартири в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 23.08.1996 року він разом з дружиною ОСОБА_3 придбали в рівних долях по 1/2 частині, квартиру АДРЕСА_1 . Після реєстрації права власності вони зареєстрували місце проживання в одній квартирі. 08.02.2007 року ОСОБА_1 за сімейними обставинами був змушений змінити місце реєстрації та зареєструватися спочатку в квартирі АДРЕСА_2 , потім в квартирі АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина. При житті вона заповіт не складала. В період з 08.02.2007 року і до дня смерті дружини позивач проживав в даній квартирі разом із своєю дружиною однією сім`єю. Своєчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини не зміг, оскільки проходив лікування від алкогольної залежності з 24.01.2017 року по 24.01.2018 року, також вважав, що документи на прийняття спадщини готує його донька, але з`ясував, що вона не прийнята спадщину. Просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2019 року, позовна заява була залишення без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків.

14.05.2019 року позивач надав уточнену позовну заяву.

Ухвалою від 12.06.2019 року по справі відкрито провадження та визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання.

До судового засідання представник позивача уточнив позовні вимоги, просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 29.10.2019 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання позивач не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрував 25.07.1968 року шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 25.07.1968 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружина « ОСОБА_6 » на російські мові (а.с. 47).

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.30).

З наданого суду експертного висновку № 056/226-а від 15.03.2019 року вбачається, що з урахуванням зазначеного українські записи прізвища ОСОБА_7 (паспорт, запис ОСОБА_1 ) та ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_3 ), а також запис російською мовою ОСОБА_8 (свідоцтво про одруження: договір купівлі-продажу нерухомості: технічний паспорт на квартиру, запис ОСОБА_1 . ОСОБА_3 ) у документах, наданих для експертизи, а також інших документах зазначеної особи та її родичів, є ідентичними.

Розбіжності між документальними записами прізвища українською мовою виникли внаслідок неврахування походження прізвища й відхилення від чинних стандартів при його міжмовних (російсько-українських) перетвореннях. Орфографічно відмінні українські записи прізвищ з варіативним написанням є / е, що походять з давнього і в основі, виникають через посередництво відповідних записів російською мовою і є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності (а.с. 31).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 .

Згідно витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 55697082 від 02.04.2019 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а.с. 52).

Витягом зі спадкового реєстру (Заповіти/спадкові договори) за № 55697103 від 02.04.2019 року інформація про заповіт ОСОБА_3 відсутня (а.с.51).

Приватний нотаріус Коноваленко О.В., листом від 02.04.2019 року повідомила ОСОБА_1 , що він вважається таким, що пропустив строк прийняття спадщини (а.с.49).

З договору про надання послуг з централізованого опалення постачання гарячої води вбачається, що 09.01.2010 року між КП «МТМ» та ОСОБА_1 укладений договір про надання послуг (а.с.50).

Позивачем надані докази оплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 54-62)

З довідки Центру «Лазеротерапії» вбачається, що ОСОБА_1 з 24.01.2017 року по 24.01.2018 року проходив лікування (а.с.48).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів" роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

З викладеного вище, вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживав разом з дружиною ОСОБА_3 . за адресою: АДРЕСА_4 , вони вели сумісне господарство, сплачували комунальні послуги, що підтверджується матеріалами справи, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_3 є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню

Щодо позовних вимог про визнання права власності на Ѕ частину квартири в порядку спадкування за законом, судом встановлено, наступне.

Згідно ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, що його пережило, батьки.

На підставі ст.. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ст. 1268 ЦК України, передбачено, що Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"роз`яснено, що відповідно до статей 55,124 Конституції України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4 , з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори не звертався. Відповідачка по справі ОСОБА_2 позов визнає, тому суд вважає позовні вимоги позивача у повному обсязі обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 4, 10, 11, 13, 16 ЦК України, 247,258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Встановити фактупостійного проживанняОСОБА_1 (РНОКППП НОМЕР_3 ) разом з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКППП НОМЕР_3 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є.Гнатик