РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/4336/18

Провадження № 22-ц/4815/1025/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Бондаренко Н. В., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання Ковальчук Л. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Національної поліції в Рівненській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2019 року у складі судді Бердія М.А., ухвалене в м. Рівне о 14 годині 08 хвилин, відомості про дату складання повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання повернути автомобіль. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 07 серпня 2017 року на посту № 1 а/д Київ-Чоп 434 км в с.Опарипси Радивилівського району Рівненської області було затримано автомобіль марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності. Звернувшись з запитом в Управління превентивної діяльності ГУНП в Рівненській області, отримав відповідь, що 07 серпня 2017 року на стаціонарному посту № 1 а/д Київ-Чоп, відбулося спрацювання комплексу відеоспостереження «Рубіж» на д.н.з. НОМЕР_1 , який розшукується Рокитнівським РУЮ від 29 березня 2017 року № ВП 49914519. Після звернення до виконавчої служби з адвокатським запитом, ОСОБА_1 стало відомо, що постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 30 січня 2015 року по справі № 571/55/15-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на два роки з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є позивач. Просить визнати дії працівників Управління превентивної діяльності ГУНП в Рівненській області по затриманню його автомобіля незаконними та повернути автомобіль марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2019 року вказаний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Рівненській області повернути ОСОБА_1 належний йому на праві власності транспортний засіб марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог вмотивоване гарантованим законом принципом непорушності права власності та обґрунтоване тим, що право власності на автомобіль марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 набуто позивачем 07 листопада 2014 року у спосіб, визначений законом та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , а відтак не може бути обмежене діями працівників відповідача, у зв`язку з чим вилучений останніми автомобіль підлягає поверненню. Разом з тим, суд врахував відсутність правових підстав для визнання дій працівників Головного управління Національної поліції в Рівненській області неправомірними, оскільки ті діяли у межах наданих їм повноважень та у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» з виконання постанови державного виконавця Рокитнівського районного управління юстиції від 29 березня 2017 року.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, Головне управління Національної поліції в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що постановою Рокитнівського районного суду від 30 січня 2015 року по справі № 571/55/15-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на два роки з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , який не належить ОСОБА_2 .. Додає, що на виконання вказаного рішення відділом ДВС Рокитнівського РУЮ відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення, і ця постанова є обов`язковою для виконання поліцією в силу вимог ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження». Зауважує, що саме на виконання цієї постанови державного виконавця та оголошення в розшук майна боржника працівниками поліції на стаціонарному посту №1 автодороги Київ-Чоп було вилучено спірний автомобіль та поміщено на майданчик тимчасового тримання м.Дубно. Доводить, що працівники Управління превентивної діяльності діяли в межах повноважень та в рамках закону. З наведених підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 30 січня 2015 року у справі № 571/55/15-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на два роки з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , який не належить ОСОБА_2

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Лук`янчука О.І. від 19 березня 2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови № 571/55/15-п, виданої 30 січня 2015 року Рокитнівським районним судом про оплатне вилучення транспортного засобу автомобіля марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 у боржника ОСОБА_2 .

Як вбачається з відповіді Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Рівненській області від 18.12.17 № 2259/20-4/01-2017, 07 серпня 2017 року на стаціонарному посту № 1 автодороги Київ-Чоп відбулося спрацювання комплексу відеоспостереження «Рубіж» на д.н.з. НОМЕР_1 (код 4), розшук майна боржника, який розшукується Рокитнівським РУЮ від 29 березня 2017 року № ВП 49914519. Транспортний засіб було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання м. Дубно.

Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, власником автомобіля марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , з 07 листопада 2014 року є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Статтею 41 Конституції України гарантоване право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

За ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших

зборів або штрафів.

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно 2 п. 2 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1102 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху. Тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України Про виконавче провадження.

Пунктом 8 вказаного Порядку передбачено, що про місце зберігання тимчасово затриманого транспортного засобу поліцейський повідомляє водієві під час складання протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, а в разі його відсутності - до чергової частини територіального органу Національної поліції. Про тимчасове затримання транспортного засобу боржника поліцейський письмово повідомляє державному виконавцю, приватному виконавцю не пізніше наступного робочого дня з дня затримання із зазначенням місця зберігання транспортного засобу.

Згідно абз. 1,2 п. 12 Порядку, повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов`язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред`явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення.

Вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі вимоги.

Як встановлено судом, працівниками Управління превентивної діяльності Національної поліції у Рівненській області було вилучено належний на праві власності позивачу автомобіль «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , та поміщено його на спеціальний майданчик на підставі постанови державного виконавця про розшук майна боржника. Попри те, що боржником у виконавчому провадженні є не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про оплатне вилучення саме автомобіля позивача «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 9).

Дана постанова, як і постанова про розшук майна, є чинною, не оскаржена учасниками виконавчого провадження чи іншими особами у встановленому законом порядку та підлягає виконанню.

За таких обставин, звернення до суду з позовом про повернення майна, вилученого на підставі документу державного виконавця, є неналежним та неефективним способом захисту свого порушеного права.

Згідно із законодавством України, чинним на час виникнення спірних правовідносин, працівники Державтоінспекції мали право відправляти на штрафмайданчик автомобілі, оголошені в розшук відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, протягом трьох діб Державтоінспекція повинна повідомити державному виконавцю про тимчасове затримання транспортного засобу. Повернення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за вимогою державного виконавця.

Наведені норми вказують на те, що тимчасове затримання транспортного засобу і подальше його повернення здійснюється лише за вимогою державного виконавця.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки вимога державного виконавця про повернення автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 не подавалася до Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Рівненській області, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про повернення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника та вилучення відповідних відомостей.

Питання щодо залучення до справи у якості відповідача органу державної виконавчої служби судом першої інстанції не вирішувалося.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд приходить до переконання, що місцевим судом було неповно встановлено обставини справи, та неправильно застосовано норми процесуального права, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про відмову в позові.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, до стягнення з позивача на користь відповідача підлягають до стягнення понесені ними судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги на рішення суду в сумі 2 881,50 грн. (а.с. 118).

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання повернути автомобіль відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Рівненській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) гривню 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 серпня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н. В.

підпис Шимків С. С.

Копія вірна: суддя

Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.