Справа № 408/8893/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Станично-Луганської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області, в якій позивач просить визнати за нею право власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати право власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як на самочинне будівництво. Обґрунтовуючи свій позов позивач вказала, що вона має у власності земельну ділянку, яка знаходиться за вказаною вище адресою. На цій ділянці вона відповідно до всіх технічних норм, із виконанням вимог щодо процедури будівництва побудувала у 2010 році гараж. Оскільки вона тривалий час із погодженими документами не зверталась до відповідних органів ДАБІ, за її зверненням у 2018 році, при наявності документів 2010 року, їй було відмовлено у введені цього об`єкта (гаража) в експлуатацію через те, що технічна документація розроблена вже тривалий час тому.

Також у позовній заяві представник позивача просила розглядати справу за її відсутності. Яку підтвердила ще однією заявою про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідач Станично-Луганська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області також надав заяву про розгляд справи за відсутності представника ради.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У своїй позовній заяві позивач просить визнати за нею право власності на побудований гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України, - через те що об`єкт будівництва є самочинним будівництвом, тобто здійснений без належного дозволу, що підтверджується довідкою про погодження прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію від 21.12.2010, виданою виконкомом Станично-Луганської селищної ради.

Крім того, у заявленому позові ОСОБА_1 посилається на те, що підставою звернення з цим позовом до суду послужила відмова Держархбудінспекції у 2008 року прийняти в експлуатацію побудований нею гараж у зв`язку із застарілістю технічної документації.

Проте доказів звернення до Держархбудінспекції та відмови цього органу у прийнятті в експлуатацію побудованого позивачем гаражу до позовної заяви ані самою ОСОБА_1 , ані її представником, не надано.

За таких обставин, враховуючи, що суд не в змозі перевірити обґрунтованість підстав звернення з цим позовом до суду, у задоволенні поданого ОСОБА_1 позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 ) до Станично-Луганської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області про визнання права власності на самочинне будівництво відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту складення і підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складений і підписаний 18 листопада 2019 року.

Головуючий: