КИЇВСЬКМЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 755/1526/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9470/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

29 серпня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки ,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 7 квітня 2018 року по проспекту Визволителів, 5 у місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Daewoo Gentra д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , якого постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень, а позивачу завдано матеріальних збитків, вартість яких згідно із Звітом № 30/10.04.18 складає 52 474,82 грн.

Вартість проведення оцінки становить 1 500 грн. Фактичні витрати понесені позивачем на відновлювальний ремонт автомобіля Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 склали 84 082,96 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , як власника неземного транспортного засобу, застрахована у ПрАТ «СК «Галицька» згідно полісу АМ/2432437.

У зв`язку із викладеним, просив суд стягнути із ПрАТ «СК «Галицька» страхове відшкодування у розмірі 53 974,82 грн., стягнути із ОСОБА_1 різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 31 608,14 грн., судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 52 474 грн. 82 коп., судовий збір в розмірі 524 грн. 75 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4905 грн. 43 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 31 608 грн. 14 коп., судовий збір в розмірі 316 грн. 08 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2954 грн. 57 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог до нього та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За матеріалами справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, 7 квітня 2018 року по проспекту Визволителів, 5 у місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Daewoo Gentra д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу Daewoo Gentra д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП була застрахована у ПрАТ СК «Галицька» згідно із Полісом № АМ/2432437 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 4 Полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 грн., розмір франшизи нуль.

10 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Галицька» із повідомленням про страховий випадок відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів».

Згідно Звіту № 30/10.04.18 про оцінку вартості матеріального збитку щодо об`єкту оцінки КТЗ Hyundai Elantra реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного ФОП « ОСОБА_3 » від 16 квітня 2018 року, матеріальний збиток, завданий власникові вказаного транспортного засобу, в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 52 474,82 грн. (а.с. 12-24).

Відповідно до Акту надання послуг № 1926 від 1 червня 2018 року ФОП ОСОБА_4 , товарних чеків б/н від 1 червня 2018 року, 2 червня 2018 року фактичні понесені позивачем витрати на відновлювальний ремонт автомобіля Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 складають 84 082,96 грн.

4 червня 2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Галицька» із заявою про страхове відшкодування, в якій просив перерахувати страхове відшкодування у сумі 84 082,96 грн. на картковий рахунок.

14 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ризиків фінансових послуг, із скаргою на порушення ПрАТ «СК «Галицька» законодавства у сфері послуг, копію якої направлено відповідачу ПрАТ «СК «Галицька».

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку, що кореспондується із положенням статті 3 Закону України «Про страхування».

За положенням ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За статтями 3, 22, 28 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідачів, суд першої інстанції виходив з положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що сума страхового відшкодування повинна стягуватись зі страхової компанії, понесені позивачем витрати повністю покриваються лімітом договору страхування, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092).

Відповідно до вимог п.8.2 цієї методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс х (1 - ЕЗ), де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВСУ від 22.03.2017 у справах №№910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах ВС від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 1.02.2018 у справі №910/22886/16.

Зі звіту № 30/10.04.18 від 16 квітня 2018 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складає 85763 грн. 24 коп., з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу - 52474 грн. 82 коп.

З Акту надання послуг № 1926 від 1 червня 2018 року вбачається, що позивачем понесені витрати на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 84 082,96 грн.

Відтак, 31 608,14 грн. - різниця між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 31 608,14 грн. - різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді