17.01.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Дорошинської В.Е.
при секретарі Рєпа А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень дій і бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури, -
Позивач звернувся до суду із позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури. Позивач просить стягнути з Держави України на свою користь, шляхом списання Державною Казначейською службою України з Державного бюджету України суму у розмірі 7347,76 гривень витрат, що пов'язані зі зверненнями та явкою до органів досудового розслідування, прокуратури і суду в сумі 5320,22 гривень та компенсації за відрив від звичайних занять в сумі 2027,54 гривень, у рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок незаконних рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування і прокуратури, та суму у розмірі 5000,00 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з березня 2015 року він звертався до прокурорів Херсонської області з заявами про вчинення кримінальних правопорушень заступниками прокурора Херсонської області, прокурорами Скадовського району Херсонської області, слідчими СВ Скадовського району Херсонської області з приводу їх бездіяльності та прийняття неправомірних рішень, а саме: невнесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення останніми за його заявами, не проведення процесуальних дій та неприйняття процесуальних рішень. Внаслідок незаконних дій та незаконних рішень органів досудового розслідування та прокуратури йому завдана шкода.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Але відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 76 ЦК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновками експертів.
Згідно ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіюванні.
Підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення стала заява ОСОБА_1 подана до Комсомольського районного суду м. Херсона.
З метою перевірки доводів заявника ОСОБА_1 щодо незаконних дій вчинених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було проведено розслідування щодо підтвердження обставин, на які посилався останній.
На даний час вказана постанова є чинною, відомості, щодо її оскарження у суду відсутні.
ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку.
Таким чином, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів протиправності діянь органу досудових розслідувань та прокуратури а також їх посадових осіб, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями та вини останніх в її заподіюванні, суд вважає, що відсутні підстави для застосування вимог положень статей 1166,1167,1176 ЦК України.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтовані та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 258, 259, 263, 264, 265, 280-283, 354 ЦПК України, 1166,1167,1176 ЦК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень дій і бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя В.Е. Дорошинська