КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/5358/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7981/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Грозовської Олександри Борисівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2019 року у складі судді Пінкевич Н.С.,

за заявою адвоката Грозовської Олександри Борисівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: міськрайонне управління у Києво - Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру в Київській області, приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Дудкіна Надія Володимирівна, управління з питань надання адміністративних послуг Києво-Святошинської районної державної адміністрації про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно.

Під час провадження справи у суді першої інстанції представником ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

Посилаючись на наявність ризику того, що відповідач може реалізувати земельні ділянки шляхом відчуження на користь третіх осіб, з метою унеможливлення виконання рішення суду, заявник просив забезпечити позов шляхом заборони до закінчення розгляду справи відчуження земельної ділянки кадастровий номер :01:012:5024 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки кадастровий номер :01:012:5025 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2019 року у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити по справі нове рішення про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що вирішуючи питання про відмову в забезпечені позову, суд першої інстанції не обґрунтував свого рішення, не звернув уваги на вік, стан позивача, та те, що, як наслідок, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Посилаючись на зазначене та те, що позивачем на момент подання заяви про забезпечення позову надано достатньо доказів в обґрунтування недобросовісності відповідача, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

Про день і час учасники судового розгляду справи повідомлені належно, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників судового розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з підстав необґрунтованості необхідності застосування заявленого заходу забезпечення позову, відсутності доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зможе зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а також відсутності підстав та ризиків, визначених ст. 149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Між тим, з вказаним висновком суду погодитися не можливо, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 02 липня 2014 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено договір дарування 71/100 часток житлового будинку, відповідно до п. 1 якого ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар 71/100 частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 02 липня 2014 року укладено договір дарування земельної ділянки площею 0,1798 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 - а, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіною Н.В.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 15 лютого 2018 року визнано недійсним договір дарування 71/100 часток житлового будинку - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . (а.с.8-12).

Відповідно до копії листа № 29-10-0.223-4702/2-18 від 28 березня 2018 року, складеного начальником Держгеокадастру Головного управління держгеокадастру у Київській області Приходько Л.О., з наданої інформації Міськрайонним управлінням у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області та згідно програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру - Національної кадастрової системи, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:012:5024 та :01:012:5025 сформовані шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:0053 за заявою її власника гр. ОСОБА_2 , зареєстровані в Державному земельному кадастрі 04 січня 2017 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, розробленої ТОВ «Земприват» у 2016 році (а.с.15).

Відповідно до змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася у суд із позовними вимогами про витребування у ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_1 земельної ділянки, площею 0,0765 га, з кадастровим номером :01:012:5024 та земельної ділянки, площею 0,01033 га, кадастровий номер :01:012:5025 , які виникли наслідок поділу відповідачем земельної ділянки, площею 0,1798га з кадастровим номером :01:012:0053 (а.с.7).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із позовної заяви убачається, що заявлений по справі спір виник щодо земельних ділянок, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , які набули самостійних ознак об`єктів права внаслідок поділу ОСОБА_2 земельної ділянки, подарованої йому ОСОБА_1 , під час провадження у суді справи за позовом останньої до відповідача про визнання недійсним договору дарування зазначеної земельної ділянки.

Відтак побоювання заявника, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову відповідачем не спростовані.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини.

Забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем не завдає шкоди відповідачу, оскільки накладення заборони відчуження майна до закінчення розгляду справи по суті є тимчасовою мірою.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушення або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» ( рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язком є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема і у пункті мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів держави.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 року наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваної ухвали, як постановленої з порушенням норм процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує наявні у справі докази накладення арешту на спірні земельні ділянки ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської обл. від 09 березня 2017 року під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування, а також розгляд вказаного спору та задоволення позовних вимог постановою апеляційного суду Київської обл. від 15 лютого 2018 року (а.с.8-12), в той час як положенням ч. 7 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову заходи забезпечення продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

За таких обставин, по справі слід постановити ухвалу нового змісту, якою заяву адвоката Грозовської О.Б. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити, заборонивши відчуження земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:5024 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:5025 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до закінчення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Грозовської Олександри Борисівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2019 року скасувати та постановити по справі рішення нового змісту, якою заяву адвоката Грозовської Олександри Борисівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відчуження земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:5024 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:5025 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до закінчення розгляду справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: