Постанова

Іменем України

22 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 323/1051/16-ц

провадження № 61-29987св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2017 року у складі судді Фісун Н. В. та на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Полякової О. З., Крилової О. В., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» (далі - ТОВ «Запоріжгаз Збут») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання.

Свої вимоги обгрунтовувало тим, що підприємство надавало ОСОБА_1 послуги з газопостачання відповідно до умов договору від 07 листопада 2009 року.

Внаслідок проведення працівниками сервісного центру Оріхівського УЕГГ ПАТ «Запоріжгаз» періодичної перевірки придатності засобів вимірювальної техніки до застосування побутового лічильника газу, встановленого у помешканні відповідача на АДРЕСА_1 , виявлено порушення кріплення пломби на газовому лічильнику, у зв`язку з чим було складено відповідний акт, а лічильник газу демонтований та направлений на експертизу.

За результатами проведеної експертизи встановлено, що пломба повірителя пошкоджена, знімається рахунковий механізм, похибка вимірювань перевищує допустиму величину, внаслідок чого був складений акт-претензія від 30 вересня 2015 року.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 6 382,50 грн заборгованості за надані послуги з газопостачання та судові витрати.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2017 року позовні вимоги ТОВ «Запоріжгаз Збут» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 6 382,50 грн заборгованості за надані послуги з газопостачання та 1 378 грн судових витрат.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що неправомірні дії позивача призвели до порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, і є підставою для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи спір, не врахували, що наявність спричиненої позивачем шкоди не доведена належними та допустимими доказами.

Поза увагою судів попередніх інстанцій залишилося те, що контрольне зняття показань лічильника у будинку проводилося представниками газопостачальної організації щомісячно, а отже підстав для нарахування збитків за 6 місяців не було. Розрахунок збитків наданий позивачем є неналежним розрахунком.

Крім того, суди не надали належної оцінки її доводам та доказам, що містяться у справі та дійшли помилкового висновку, що пошкодження лічильника газу сталося з її вини, та що характер пошкодження лічильника призвів до заниження його показань.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ТОВ «Запоріжгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання та витребувано з Оріхівського районного суду Запорізької області зазначену справу.

Зупинено виконання рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2017 року до закінчення касаційного провадження у справі.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 17 листопада 2009 року між ВАТ «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 укладено договір № 2030 про надання послуг з постачання природного газу (далі - договір).

Відповідно до пункту 1 договору виконавець зобов`язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень, з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Виконавець зобов`язаний проводити не рідше, ніж один раз на шість місяців контрольне зняття показань лічильників газу; безоплатно протягом одного місяця з дати настання строку періодичної повірки лічильника газу проводити таку повірку (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) (підпункти 11,13 пункту 30 договору).

Зі змісту підпункту 13 пункту 28 договору споживач зобов`язаний забезпечувати збереження та цілісність лічильників газу і пломб на них та на газових приладах і пристроях, відключених від системи газопостачання, що також передбачено пунктом 23 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246.

З 01 липня 2015 року постачальником природного газу на території Запорізької області є ТОВ «Запоріжгаз Збут».

Відповідно до пункту 1.3 договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальником за поставлений природний газ.

26 листопада 2015 року та 25 лютого 2016 року ОСОБА_1 здійснено оплату ТОВ «Запоріжгаз Збут» за поставлений природний газ на суму 220 грн і 644 грн.

23 вересня 2015 року працівники позивача при зовнішньому огляді побутового лічильника природного газу «GALLUS 2000-U G4», № 002165270, 2010 року випуску, що належить відповідачу, встановили порушення пломби повірителя, у зв`язку з чим, за участю ОСОБА_1 було складено акт № 00000114, а лічильник газу демонтовано та направлено на експертизу.

Відповідно до висновку експерта від 14 лютого 2017 року № 327-17 пломба повірителя пошкоджена, знімається рахунковий механізм, похибка вимірювань перевищує допустиму величину. У зв'язку з порушенням герметичності з'єднання пластикової вставки та корпусу лічильника всередині вихідного патрубку, підрахунок витрат газу за конкретний проміжок часу значно знижується. Відсутність вільного доступу до лічильного механізму газового лічильника не виключає можливість впливати на цифрові показники лічильника газу.

Посилаючись на наведене вище, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 6 382,50 грн заборгованості за надані послуги з газопостачання.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 51 Закону України «Про нафту та газ» споживач газу несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила).

Здійснення контролю за дотриманням Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з боку споживачів відповідно до пункту 31 Правил покладено на газопостачальну організацію.

Відповідно до пункту 29 Правил споживач зобов`язаний невідкладно повідомляти аварійно-диспетчерську службу газорозподільного підприємства про всі недоліки в роботі системи газопостачання.

Суди встановили, що відповідач не попередила позивача про порушення пломби газового лічильника, а порушення було виявлене працівниками позивача. Зауваження з боку відповідача з приводу дій представників газопостачальної організації були відсутні.

Крім того, на засідання експертної комісії відповідач не з`явилася, а подала заяву, в якій просила розглядати питання відносно неї без її участі та, що з усіма висновками комісії буде згодна.

Розрахунок розміру боргу здійснено позивачем згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу зазначених Правил.

Відповідно до пункту 30 Правил газопостачальне підприємство має право вимагати від споживача відшкодування завданих збитків, а за пунктом 34 вказаних Правил споживач несе відповідальність за пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, встановивши факт порушень Правил надання населенню послуг з газопостачання з боку ОСОБА_1 , дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Запоріжгаз Збут».

Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, а зводяться до незгоди заявника з розрахунками заборгованості, оцінки доказів, зокрема висновку експерта, незгоди з висновками судів щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2017 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 11 жовтня 2017 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Ураховуючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від06 грудня 2017 року зупинено виконання рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2017 року до закінчення касаційногопровадження у справі, тому виконання рішень на підставі частини третьої статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук