П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - Філія Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у місті Житомирі, про стягнення коштів, процентів за користування грошовими коштами та інфляційних втрат, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути на його користь грошові кошти в загальному розмірі 15 328 грн. 75 коп., з яких: 7 500 грн. - помилково відправлений платіж, 6 808 грн. 75 коп. - проценти за незаконне користування грошовими коштами, 1 020 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 жовтня 2015 року ОСОБА_1 з метою здійснення платежу в розмірі 7 500 грн. на користь ТОВ «Медтехніка ЛТД» за оренду приміщення звернувся до філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Житомирі та надав необхідну грошову суму, в тому числі, комісію за послуги банку. На підтвердження здійснення грошової операції працівником банку позивачу було видано квитанцію. Однак, ОСОБА_1 виявив, що грошові кошти були безпідставно переведені не на користь ТОВ «Медтехніка ЛТД», а на користь ПАТ «Укрсиббанк» для ТОВ «Скарлет-Житомир». З метою виправлення помилки працівником ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» було направлено до ПАТ «Укрсиббанк» лист про помилково відправлений платіж з проханням повернути вказані кошти. На вказаний лист ПАТ «Укрсиббанк» надало відповідь, що зможе повернути помилково переведені кошти лише у випадку їхнього повернення ТОВ «Скарлет-Житомир». На час здійснення помилкового платежу ТОВ «Скарлет-Житомир» було ліквідовано. Позивач вважає, що зазначені кошти повинен повернути ПАТ «Укрсиббанк».

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариства «Державний експортно-імпортний банк України» просить змінити рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи шляхом виключення із мотивувальної частини:

«Помилковий переказ було здійснено вочевидь працівниками ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», відповідач же є в даному випадку Банком, в якому відкритий банківський рахунок одержувача коштів по помилковому переказу».

«В даному випадку саме ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» було здійснено неналежний переказ».

«В даному випадку ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» як банк, що обслуговує банківський рахунок неналежного отримувача не був зобов`язаний здійснювати будь-які зворотні перекази грошових коштів, свій обов`язок по сповіщенню неналежного отримувача про помилковий переказ ним було здійснено».

«саме ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» є Банком-порушником».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» зазначає, що правильність заповнення банком реквізитів касового документа із застосуванням технічних засобів або САБ клієнт засвідчує своїм підписом. Законодавець визначив обставини помилковості переказу зі сторони банку лише за умови наявності списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача грошових коштів. Нормативними документами Національного банку України зазначена операція можлива у разі відкриття рахунку та його обслуговування. Відкриття та обслуговування рахунку ОСОБА_1 у АТ «Укрексімбанк» відсутнє, а тому суд помилково прийшов до висновку про наявність вини саме третьої особи у справі та зазначив, що саме вона є належним відповідачем. АТ «Укрексімбанк» не обслуговує рахунок одержувача ТОВ «Скарлет-Житомир» та у жодних договірних відносинах з останнім не перебувало та не перебуває. Саме ПАТ «Укрсиббанк» обслуговував рахунок ТОВ «Скарлет-Житомир» і він повинен був закрити рахунок зазначеного товариства. Суд безпідставно прийшов до висновку про неналежного відповідача у справі ПАТ «Укрсиббанк», який у порушення вимог чинного законодавства не закрив рахунок ТОВ «Скарлет-Житомир», здійснив зарахування коштів на рахунок припиненої юридичної особи, зберігає у себе за рахунок позивача грошові кошти без достатньої правової підстави. Зважаючи на відсутність зі сторони АТ «Укрексімбанк» помилковості переказу, що тягне за собою відповідальність, підтвердження правильності заповнення банком реквізитів касового документа із застосуванням технічних засобів шляхом проставлення підпису позивача, суд безпідставно застосував у рішенні положення ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на те, що вина третьої особи у здійсненні помилкового платежу та неповернення грошей позивачу відсутня. У травні 2012 року ліквідатор ТОВ «Скарлет-Житомир» направляла відповідачу заяву про закриття рахунку. Отже, ПАТ «Укрсиббанк» знав про ліквідаційну процедуру ТОВ «Скарлет-Житомир» з травня 2012 року. Відповідач знав про помилковість направлення платежу, однак, кошти не повернув. ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов до ПАТ «Укрсиббанк» задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2015 року ОСОБА_1 здійснив касову операцію, за якою перераховано на користь та відповідно на рахунок ТОВ «Скарлет-Житомир», відкритий в ПАТ АТ «УкрСиббанк» грошові кошти в розмірі 7 500 грн., що підтверджується квитанцією № 35584350. Вказану грошову операцію було здійснено у відділенні № 1 філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Житомирі (а.с.6).

У листі відділення № 1 філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Житомирі № 52-16 № 810 на ім`я керуючого філією ПАТ АТ «УкрСиббанк» в місті Житомирі, зазначено, що 19 жовтня 2015 року з АТ «Укрексімбанк» ТОВ «Скарлет-Житомир» був здійснений платіж у сумі 7 500 грн., платник ОСОБА_1 . Вказаним листом філія ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Житомирі просила повернути даний платіж, так як він був помилково відправлений (а.с.7).

У листі АТ «УкрСиббанк» від 04 листопада 2015 року рекомендовано звернутися до отримувача коштів для повернення помилково переведених коштів. У свою чергу банк поінформував неналежного отримувача про такий помилковий платіж та необхідність повернути переказ (а.с.8).

ОСОБА_1 звертався до ПАТ АТ «УкрСиббанк» з вимогою про повернення помилково відправленого платежу (а.с.9, 11-12).

Згідно з ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24 березня 2015 року ТОВ «Скарлет-Житомир» було ліквідовано як юридичну особу-банкрута (а.с.17-19).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «УкрСиббанк» є неналежним відповідачем у справі та керувався вимогами ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Суд прийшов до висновку, що банком-порушником є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України».

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції, які містяться у мотивувальній частині рішення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ПАТ «Укрсиббанк», суд першої інстанції прийшов до висновку, що помилковий переказ було здійснено вочевидь працівниками ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», а тому саме він є банком-порушником. При цьому, суд не звернув увагу на наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 1, 24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» подання ініціатором до банку або іншої установи - учасника платіжної системи документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі здійснюється протягом операційного часу. Реквізити документів на переказ готівки та особливості їх оформлення встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. При використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

У пункті 1.4 розділу VI постанови Національного банку України «Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні» № 174 від 01 червня 2011 року (в редакції, що діяла на момент переказу коштів позивачем) клієнт заповнює касові документи від руки чи за допомогою технічних засобів або банк (філія, відділення) за згодою клієнта заповнює касові документи із застосуванням технічних засобів або системи автоматизації банку (далі - САБ). Правильність заповнення банком (філією, відділенням) реквізитів касового документа із застосуванням технічних засобів або САБ клієнт засвідчує своїм підписом.

У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 на переказ готівки № 35584350 від 19 жовтня 2015 року, в якій позивач підтвердив своїм підписом реквізити, за якими необхідно здійснити переказ коштів. На підставі вказаної заяви банком було проведено банківську операцію.

За таких обставин, Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» не є банком-порушником, як зазначив суд першої інстанції, оскільки права позивача ним не порушувалися. У даному випадку банк виконав доручення позивача та перерахував кошти на реквізити, які зазначені позивачем.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов до ПАТ «Укрсиббанк» задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 не оскаржував рішення суду першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги, а, відтак, вимоги позивача про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог є безпідставними.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з вимогами ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року змінити у мотивувальній частині, виключивши з неї:

«Помилковий переказ було здійснено вочевидь працівниками ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», відповідач же є в даному випадку Банком, в якому відкритий банківський рахунок одержувача коштів по помилковому переказу».

«В даному випадку саме ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» було здійснено неналежний переказ».

«В даному випадку ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» як банк, що обслуговує банківський рахунок неналежного отримувача не був зобов`язаний здійснювати будь-які зворотні перекази грошових коштів, свій обов`язок по сповіщенню неналежного отримувача про помилковий переказ ним було здійснено».

«саме ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» є Банком-порушником».

В іншій частині рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2019 року.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.