Житомирський апеляційний суд
Справа №274/871/18 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 26 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №274/871/18 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М. в м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду із даним позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, яка утворилася внаслідок невиконання останнім своїх зобов`язань перед Банком та станом на 31.12.2017 розмір заборгованості становить 38466 грн 92 коп. Позовні вимоги мотивувало тим, що 15.11.2012 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого, останній отримав кредит у сумі 2700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Разом з тим, у порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 31.12.2017 утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом - 2695 грн 63 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 30174 грн 14 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3289 грн 20 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 1807 грн 95 коп. Відтак, просив суд стягнути вказану суму заборгованості.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу та вважає що воно є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Суд не надав належної оцінки доказам, наявних у матеріалах справи, невірно визначився із перебігом строку позовної давності. Зазначав, що із розрахунку заборгованості наданого Банком, вбачається, що протягом 2011-2015 років відповідач періодично здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, чим переривав перебіг строку позовної давності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що останній платіж відповідачем було здійснено 21.01.2015 у сумі 2 000 грн, а відтак строк позовної давності для звернення Банком до суду із зазначеними вимогами в повному обсязі закінчився 21.01.2018 року. До суду позовна заява надійшла 19.02.2018, тобто поза межами строку позовної давності.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2012 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого, останній отримав кредит у розмірі 2700 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір укладено шляхом підписання Анкети-заяви позичальника.

В порушення умов кредитного договору, відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання щодо погашення наданого йому кредиту, у зв`язку з чим, станом на 31.12.2017 його заборгованість перед банком становить 38466 грн 92 коп., яка складається із: 2695 грн 63 коп. - заборгованості за кредитом, 30174 грн 14 коп. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3289 грн 20 коп. - заборгованості за пенею та комісією, 500 грн штрафу (фіксована частина), 1807 грн 95 коп. штрафу (процентна складова).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

У зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримало вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 30174 грн 14 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3289 грн 20 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 1807 грн 95 коп. не підлягають задоволення.

Разом з тим встановлено, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 15 листопада 2012 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому апеляційний суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 2 695 грн 63 коп.

З врахуванням вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати пропорційно до задоволенних вимог в сумі 308 грн 35 коп.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 2 695 грн 63 коп. заборгованості за кредитним договором та 308 грн 35 коп. судових витрат.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді