Справа № 727/9509/18
Провадження № 2/727/71/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

17 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Чорней І.А.

розглянувши за правилами спрощеного провадження в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства Комерційний банк " ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «ПриватБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з неї станом на 10.09.2018 року заборгованості - 35447,22 грн., в тому числі: 15482,45 грн. - тіло кредиту, 4928,20 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 15036,57 грн. нараховано за пенею та комісією. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, отримавши згідно договору №б/н від 22.11.2014 року кредит в розмірі 19795,70 грн. в розмірі 10,00% у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, свої кредитні зобов'язання виконує неналежним чином, що спричинило до виникнення зазначеного вище боргу.

ПАТ КБ «ПриватБАНК» своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника; не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судовому засіданні, просила врахувати, що вона не ухилялась від взятих на себе зобовязань, позов визнає та просить зменшити розмір пені по кредиту в звязку із не вірним нарахуванням.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.526,530,610,611,625,1049,1050,1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання, Умови і правила надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), укладеного 10.09.2018 року заборгованості - 35447,22 грн., в тому числі: 15482,45 грн. - тіло кредиту, 4928,20 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 15036,57 грн. нараховано за пенею та комісією. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, отримавши згідно договору №б/н від 22.11.2014 року кредит в розмірі 19795,70 грн. в розмірі 10,00% у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, свої кредитні зобов'язання виконує неналежним чином, що спричинило до виникнення зазначеного вище боргу.

Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на приписи ст.ст.207,634,639,642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої договірні зобов'язання виконувала неналежним чином: тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору нею сплачувалися нерегулярно, у зв'язку з чим, їй установою банку нараховувалися штрафні санкції. Заборгованість відповідач. перед ПАТ КБ «ПриватБАНК» станом на 10.09.2018 року заборгованості - 35447,22 грн., в тому числі: 15482,45 грн. - тіло кредиту, 4928,20 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 15036,57 грн. нараховано за пенею та комісією, що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами, які є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідачем всупереч положеннямст.81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов'язань. Проте, у своїй заяві, поданій до суду вона фактично визнала позовні вимоги щодо заборгованості по тілу кредиту та нарахованих процентах.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17 відповідно дост.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Виходячи з аналізу п.2.1.1.7.6, п.2.1.1.12.6.1 кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), в ньому в порушення вимогст.61Конституції України передбачено сплату пені в процентному відношенні при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту чи процентів, а також штраф при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж 30 днів, тобто фактично за одне і те ж порушення передбачено подвійну відповідальність одного виду (цивільно-правову) у виді як пені, нарахування якої передбачено ч.3 ст.549 ЦК України, так і штрафу, визначення розміру якого сторони передбачили в твердій грошовій сумі та у відсотковій складовій.

Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБАНК» про стягнення заборгованості починаючи з 22.11.2014 року по 23.07.2018 рік слід відмовити оскільки, позивач за цей період не звертався з позовом до суду, а сума яка підлягає стягненню у відповідності до закону та строків позовної давності не може перевищувати трьохрічного терміну, на підставі чого позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення нарахованої пені суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Разом з тим згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Суд враховує, що постійні доходи відповідачки, відсутні оскільки відповідачка є тимчасово непрацюючою.

Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту у відповідачки становить 1100,71 грн., нараховано відсотків за користування кредитом 4928,20 грн. Розмір нарахованої пені та комісії в сумі, складає 15036,57 грн. значно перевищує розмір збитків, з урахуванням відсутності негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання, і становить більше ніж 50% від заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру пені, з урахуванням майнового стану сімї відповідачки, з 15036,57 грн. до 7518,28 грн.: із пояснень відповідача убачається, що вона фактично визнали основний борг за кредитним договором та нарахованих відсотках, однак матеріали справи не містять доказів того, що кредитор вживав заходів щодо зменшення розміру заборгованості, в тому числі і неустойки, зволікав зі зверненням до суду з позовом і стягнення всієї нарахованої суми пені буде надмірним майновим тягарем не лише для відповідачки, але і для членів її сімї також не підлягає задоволенню стягнення за 2014 рік, оскільки перевищує строки позовної давності, з урахуванням того, що позивач на протязі чотирьох років не звертався до суду з даного роду заявами про стягнення заборгованості, а тому суд може задовольнити позовні вимоги тільки в межах трьох річного терміну та відмовити у задоволенні вимоги стосовно стягнення в сумі 709,39 грн..

Частиною другою статті 616 ЦК України визначено, що суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, якщо кредитор не вжив заходів щодо їх зменшення.

При цьому питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.

Конституційний суд України у пункті 3 Рішення № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов'язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов'язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов'язань позичальниками - фізичними особами.

Враховуючи положення статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо балансу договірних прав та відносин, суд дійшов висновку, що розмір пені у сумі 7518,28 грн. та 14773,06 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом є таким, що відповідає загальним засадам цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з неї за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню: у сумі тіла кредиту, зменшеної суми пені та заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Стягненню з відповідача підлягає сплачений позивачем судовий збір у сумі 1762 грн., який є мінімальним розміром, визначеним Законом України «Про судовий збір для юридичних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 207, 526, 530, 610, 611, 625, 634, 651, 1046-1050, 1054 ЦК, ст. 2,3,19, 23,.76-89,141,247, 258-268, 354 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

УХВАЛИВ :

Позов Акціонерного Товариства Комерційний банк " ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТЕАНК»:

Заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.11.2014 року у розмірі 27219,54 грн. станом на 23.07.2018, яка складається з наступного:

- 14773.06 грн. - заборгованість за кредитом;

- 4928.20 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

-7518,28грн. - заборгованість за пенею та комісією;

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТЕАНК» судові витрати у розмірі 1762.00 грн..

У задоволенні решти вимог ПАТ КБ «ПриватБАНК» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (17.01.2019 року).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

СУДДЯ Літвінова О.Г.

?