У Х В А Л А

14.01.2019 Справа №607/875/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі подання приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., звернувся в суд із поданням про звернення стягнення на земельну ділянку, площею 0,1 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться в АДРЕСА_1. В обґрунтування вимог зазначає, що на виконанні у нього перебуває виконавче провадження №57933396 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва № 6-373/2009 від 27.04.2009 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АТ "Укрсоцбанк" боргу в сумі 469198,47 грн. та витрат, пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом в сумі 5091,99 грн. 19.12.2018року на адресу виконавця надійшла заява стягувача АТ «Укрсоцбанк» б/н від 13.12.2018 про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_3, а саме на предмет іпотеки - земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 із додатками договору іпотеки та державним актом на право власності на земельну ділянку. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що 11.04.2008 року між боржником ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу за реєстровим №1139, земельної ділянки, площею 0,1га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться в АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Бойко Л.В., проте після укладення вказаного договору ОСОБА_3, не завершив державну реєстрацію та оформлення права власності на нерухоме майно, не отримавши державний акт про право власності у відповідності до закону та згідно п.2.1.12 іпотечного договору за реєстровим №1158, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Бойко Л.В., що є перешкодою для приватного виконавця вчинити стягнення на таке майно. З огляду на викладене просить суд надати дозвіл на звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яке не було зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме - земельну ділянку, площею 0,1 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., в судове засідання не зявився, подавши клопотання про розгляд подання без його участі.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., перебуває виконавче провадження №57933396 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва №6-373/2009 від 27.04.2009 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АТ "Укрсоцбанк" боргу в сумі 469198,47 грн. та витрат, пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом в сумі 5091,99 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», 17.12.2018року виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслано сторонам для відома та виконання.

19.12.2018року на адресу виконавця надійшла заява стягувача АТ «Укрсоцбанк» б/н від 13.12.2018року про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_3, а саме на предмет іпотеки - земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 із додатками договору іпотеки та державним актом на право власності на земельну ділянку.

В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем Мелихом Анатолієм Івановичем встановлено, що 11.04.2008 року між боржником ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу за реєстровим №1139, земельної ділянки, площею 0,1га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться в АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Бойко Л.В., внаслідок чого боржник ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру іпотек, 11.04.2008 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Бойко Л.В. посвідчено договір іпотеки за реєстровим № 1158, яким передано в іпотеку земельну ділянку, площею 0,1 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться в АДРЕСА_1 між іпотекодержателем (стягувачем) ПАТ «Укрсоцбанк» та іпотекодавцем (боржником) ОСОБА_3.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого право власності на зазначене майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,1 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться в АДРЕСА_1 не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо його належності боржнику.

Боржник - ОСОБА_3 після укладення договору купівлі-продажу за реєстровим № 1139, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Бойко Л.В., не завершив державну реєстрацію та оформлення права власності на нерухоме майно та не отримав державний акт про право власності у відповідності до закону та згідно п. 2.1.12 іпотечного договору за реєстровим № 1158, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Бойко Л.В.

Таким чином, нерухоме майно боржника, а саме: земельна ділянка, площею 0,1га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться в АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу за реєстровим №1139, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Бойко Л.В., який зареєстрований в державному реєстрі правочинів 11.04.2008р. за №2827609 року, в установленому законом порядку не зареєстровано боржником, що унеможливлює звернення стягнення на таке майно боржника для погашення заборгованості перед стягувачем за виконавчим провадженням № 57933396, з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 6-373/2009 від 27.04.2009 року.

Боржник рішення суду самостійно не виконує, право власності на вищезазначений об'єкт нерухомості не зареєстровано за боржником в установленому законом порядку, що унеможливлює звернення стягнення для погашення заборгованості перед стягувачем.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід'ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон), відповідно до якої звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому, в першу чергу, звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу, звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч.4 ст.50 Закону після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на майно застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на нерухоме майно.

За змістом ч.10 ст.440 ЦПК України судом вирішується питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

З огляду на встановлене, подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3, яке не було зареєстровано у встановленому законом порядку підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд,-

у х в а л и в:

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Тернопільської області Мелих Андрію Івановичу на звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яке не було зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме - земельну ділянку, площею 0,1 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк