Провадження № 22-ц/801/128/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 рокуСправа № 127/12402/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «комерційний банк ПРАВЕКС-БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Замостянський відділ державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, фізична особа-підприємець ОСОБА_4, фірма «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю в особі генерального директора Гапонюка Анатолія Леонідовича, про звільнення майна з-під арешту,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області, постановлену в цій справі 22 жовтня 2018 року у м. Вінниці суддею цього суду Федчишеним С. А., дати складанням повного тексту ухвали не відомо,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з цим позовом про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи його тим, що 30 серпня 2007 року між позивачем та ФОП ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 08/07-099, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 160 000 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, 30 серпня 2007 року між позивачем та фірмою «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю укладено договір іпотеки № б/н, згідно з умовами якого останнім було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: цілу частку магазину з прибудовами загальною площею 194,6 кв. м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1. У зв'язку з посвідченням зазначеного договору іпотеки, 30 серпня 2007 року приватним нотаріусом Рудик В. В. накладено заборону відчуження предмету іпотеки.

ПАТ КБ «ПриватБанк», за наслідками виконання рішення господарського суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та шляхом передачі нереалізованого з публічних торгів майна, 24 квітня 2015 року отримав свідоцтво про право власності на приміщення магазину, яке є предметом іпотеки, що підтверджується записом про право власності № 9472261 від 24 квітня 2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області визнано за ПАТ КБ «ПриватБанк» право власності на земельну ділянку площею 0,08 га із земельної ділянки, кадастровий номер 0:01:049:0007 по АДРЕСА_1, яка необхідна для розміщення, обслуговування та використання за цільовим призначенням магазину з прибудовами, що належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк».

Проте, позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися вказаними магазином та земельною ділянкою, оскільки у зв'язку з виконавчими провадженнями, боржником за якими є ОСОБА_3, Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та Управлінням МВС України у Вінницькій області накладені арешти на це майно.

Пославшись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк», просило звільнити з-під арештів належні йому на праві власності магазин та земельну ділянку, які розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2017 року відкрито провадження у справі.

18 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції з заявою про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішеннями у справах № 127/7906/18, № 127/4302/15-ц, № 902/205/18 (т. 2, а. с. 191-200).

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначила, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа № 127/7906/18 за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Бєлої О.М., ПАТ КБ «Приватбанк», Замостянського ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області за участі третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача - фірми «ІВО + КГ» у формі ТОВ, ФОП ОСОБА_4 про визнання недійсним акту державного виконавця та свідоцтва про придбання з прилюдних торгів, що не відбулися; про визнання договору іпотеки припиненим з зобов'язанням внесення відповідних відомостей про припинення обтяження реєстратором державного реєстру.

Підставами для зупинення провадження в цій справі до вирішення по суті Вінницьким міським судом Вінницької області справи № 127/7906/18 є те, що в обох справах одні й ті самі сторони, а предметом спору у них є правовідносини, які виникли з одного і того ж кредитного договору № 08/07-099 від 30 серпня 2007 року.

Таким чином, у разі задоволення позову у справі № 127/7906/18 у ПАТ КБ «ПриватБанк» буде відсутнє право вимагати зняття арештів, накладених на земельну ділянку і будівлю по АДРЕСА_1, так як останній не буде власником цього майна.

Крім того, в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа № 127/4302/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 та фірми «ІВО + КГ» у формі ТОВ, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,1636 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, отже, на час розгляду цієї справи по суті заявлених позовних вимог, спір щодо права власності на вказану земельну ділянку не вирішено.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27 вересня 2018 року відкрито провадження у справі № 902/205/18 за позовом фірми «ІВО + КГ» у формі ТОВ до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме: будівлі магазину площею 194,6 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1.

У випадку задоволення Господарським судом Вінницької області зазначеного позову будуть відсутні підстави для задоволення позову у справі № 127/12402/17.

Крім того, 04 вересня 2018 року на адресу Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання фірми «ІВО+КГ» у формі ТОВ про зупинення провадження у цій справі до вирішення справи № 902/205/18 за позовом фірми «ІВО+КГ» у формі ТОВ до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яка знаходиться у провадженні Господарського суду Вінницької області (т. 2, а. с. 117-139).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника фірми «ІВО+КГ» у формі ТОВ про зупинення провадження. Клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження задоволено частково. Зупинено провадження в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ПАТ «Правекс Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ФОП ОСОБА_4, фірми «ІВО +КГ» у формі ТОВ в особі генерального директора Гапонюка А. Л. про звільнення майна з-під арешту до набрання законної сили рішення у справі № 902/205/18 за позовом фірми «ІВО+КГ» у формі ТОВ до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно. В задоволенні решти клопотання ОСОБА_3 відмовлено.

Зупиняючи провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, суд першої інстанції, керуючись положеннями п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зазначив, що спірні правовідносини пов'язані із вирішенням справи № 902/205/18 за позовом фірми «ІВО + КГ» у формі ТОВ до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме: будівлі магазину площею 194,6 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1, зокрема, результати розгляду однієї справи можуть мати істотне та суттєве значення для вирішення іншої.

Не погодившись із вказаною ухвалою про зупинення провадження у справі, АТ КБ «ПриватБанк», яке відповідно до статуту, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 травня 2018 року за № 519, є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідачі не скористалися.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали про зупинення провадження у справі розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Однак, суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішенням іншого суду, який розглядає справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через об'єктивні обставини.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Згідно зі ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справ по суті.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито 04 липня 2017 року (т. 1, а. с. 33), предметом спору є звільнення з-під арешту нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,08 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та право власності на яку визнано за ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі рішення апеляційного суду Вінницької області; будівлі магазину з прибудовами загальною площею 194,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та яка, згідно зі свідоцтвом про право власності на приміщення від 24 квітня 2015 року, належить ПАТ КБ «Приватбанк».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем надано суду наступні докази: копію кредитного договору № 08/07-099 від 30 серпня 2007 року (т. 1, а. с. 5-8); копію договору іпотеки від 30 серпня 2007 року (т. 1, а. с. 9-10); інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна (т. 1, а.с. 11-15); копію рішення Апеляційного суду вінницької області від 19 грудня 2016 року (т.1 а. с. 16-18).

Підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду господарським судом справи про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме: будівлі магазину площею 194,6 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1, провадження у якій відкрито ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27 вересня 2018 року.

Проте, суд, на порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обґрунтувань, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання недійсним свідоцтва про право власності на будівлю магазину виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ПАТ КБ «Приватбанк» мотивувало свої вимоги, зокрема, можливість звільнення з під-арешту спірної земельної ділянки та будівлі магазину, та можливості застосування норм Цивільного кодексу України, якими врегульовано спірні правовідносини.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Ураховуючи викладене, у справі, яка переглядається апеляційним судом, суд першої інстанції постановив помилкову ухвалу, чим порушив норми процесуального права, а саме п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 251, 367, 369, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко

Текст постанови виготовлено 17 січня 2019 року.