Номер провадження: 22-ц/813/4848/19
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року м. Одеса

Колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря Чепрас А.І.

з участю: представника відповідача ОСОБА_1 , позивачки ОСОБА_2 і її представника

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2019 року (одноособово суддя Поліщук І.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

30.10.2018 року ОСОБА_2 ) звернулась із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, а саме: стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000 гривень щомісячно, починаючи з дати подачі заяви і до повноліття дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні і піклуванні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, що стало підставою для звернення до суду.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила позов задовольнити.

У судовому засіданні 28.02.2019 року позивачка і її представник позов підтримали, представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.02.2019 року позов задоволено частково. Суд стягнув з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1 700 гривень щомісячно, з врахуванням індексації, починаючи з 30.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З відповідача на користь держави суд стягнув судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 гривень.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Відповідач ОСОБА_1 не погодився із рішенням суду першої інстанції від 28.02.2019 року і в особі представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його щомісячно у розмірі 1 000 гривень з відповідним перерахунком розміру судового збору, судові витрати покласти на позивачку, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 зазначає:

Суд, при визначенні розміру аліментів, не врахував скрутний матеріальний стан відповідача, факт якого підтверджено довідкою про заробітну плату, фінансовими звітами та розрахунком заборгованості по комунальним платежам. Суд не рахував наявність у відповідача непрацездатної матері, що підтверджується відповідним пенсійним посвідченням.

Не оспорюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання сина, відповідач вважає, що рішення підлягає зміні через невідповідність висновків суду в частині розміру щомісячної суми, яка підлягає сплаті. Стягнення з відповідача 1 700 гривень аліментів щомісячно ставить його у важке матеріальне становище, він не має змоги сплачувати таку суму позивачці, про що наголошувалось в суді першої інстанції і не було взято до уваги судом. Розмір щомісячних аліментів на дитину в сумі більше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину (до 6 років з 01.01.2019 року складає 813 гривень), а саме 1 000 гривень, тому такий розмір аліментів слід стягнути, виходячи з матеріального стану відповідача та обставини справи.

Суд не врахував відсутність у відповідача офіційного доходу, наявності у нього непрацездатної матері, не врахував, що стягнення відповідної суми призведе до важкого матеріального становища відповідача, не врахував встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також покладення обов`язку утримання дитини саме на обох батьків і зробив не обґрунтований висновок про задоволення позову у розмірі 1 700 гривень.

Судом порушено норму процесуального права і стягнуто з відповідача 100% суми судового збору, а не в пропорції розміру задоволених позовних вимог, як передбачає ч.1 ст.141 ЦПК України.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, зазначаючи:

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто це прямий обов`язок відповідача, який він не виконує з осені 2018 року.

Вимоги, заявлені у позові, були вказані у зв`язку з обіцянкою відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, щоб забезпечити гармоній розвиток нашого сина, достатнє матеріальне забезпечення на їжу, одяг, навчання, участь у спортивних секціях, оплату частини комунальних послуг та інше. На теперішній час відповідач змінив свою думку та вважає, що 1 000 гривень є достатньою сумою для утримання дитини, що свідчить про те, що відповідач не має уявлення про фактичні витрати на утримання сина.

У скарзі відповідач вказує, що судом не врахований його скрутний стан, який характеризується відсутністю зарплати на посаді директора ТОВ «Архітектурна студія Даніеля Діварі» та наявності у нього матері, яка досягла пенсійного віку.

До матеріалів справи відповідач не надав жодного документу, який би свідчив, що його мати потребує додаткової матеріальної допомоги, відповідач постійно несе витрати на її утримання, у зв`язку з чим факт утримання відповідачем матері не доведений, при цьому, факт досягнення матір`ю відповідача пенсійного віку не може свідчити про те, що така особа потребує додаткового утримання.

Надані до суду копії фінзвітів за 2016-1018 роки, згідно яких у товариства, в якому відповідач є засновником та директором, немає жодних активів та коштів, цими звітами відповідач намагається довести свою неплатоспроможність на протязі останніх трьох років. Відповідач, як директор ТОВ «Архітектурна студія Даніеля Діварі», свідомо не вчиняє дії щодо нарахування та виплати заробітної плати на підприємстві, з метою уникнення обов`язку щодо відрахування відповідних виплат до державного та місцевого бюджетів, а також з метою приховати своє матеріальне становище, яке враховується при встановленні розміру аліментів.

У травні 2019 року відповідач звернувся із позовом про стягнення коштів за договором позики у розмірі 2 000 доларів США, відповідно до розписки від 22.02.2019 року, і, на підставі заочного рішення суду від 12.09.2019 року, на користь відповідача стягнуті грошові кошти у розмірі 124 800 гривень.

Наведене свідчить про те, що протягом січня-березня 2019 року відповідач намагався довести у даній справі про своє скрутне матеріальне становище з метою мінімізації розміру аліментів, надавав різноманітні довідки на підтвердження цього, в той же час, у лютому 2019 року (до прийняття рішення у даній справі), відповідач надав іншій особі позику у розмірі 2 000 доларів США.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом апеляційної інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

Позивачка і відповідач з листопада 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, у шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 (а.с.2,3,42).

Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні і піклуванні (а.с.4).

Відповідач ОСОБА_1 є підприємцем, засновником і керівником ТОВ «Архітектурна студія Даніеля Діварі». У відповідача є мати ОСОБА_5 , яка з 2016 року отримує пенсію за віком. У власності відповідача є ј частина нерухомого майна у вигляді 3/х кімнатної квартири (а.с.22,28-40,59-61).

Відповідач працює директором у ТОВ «Архітектурна студія Даніеля Діварі», і, оскільки він одночасно є засновником цього товариства, заробітна плата йому не нараховується (а.с.70).

Судом апеляційної інстанції встановлені нові обставини і досліджені нові докази.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 року на користь ОСОБА_1 стягнуто 124 800 гривень за договором позики від 22.02.2019 року у розмірі 2 000 доларів США (а.с.121-123).

Між сторонами виникли правовідносини із обов`язку подружжя з утримання дитини, які регулюються нормами СК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, вирішуючи спір і задовольняючи позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини щомісячно у розмірі 1 700 гривень, виходив з того, що дитина потребує матеріальної допомоги відповідача, а відповідач може та повинен надавати матеріальну допомогу у такому розмірі (а.с.72-74).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч.ч.1,2 СК України).

З матеріалів справи вбачається, щодитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні і піклуванні, відповідач не надає необхідної допомоги на утримання дитини.

Відповідач ОСОБА_1 є особою працездатного віку, працездатний, є підприємцем, засновником і керівником ТОВ «Архітектурна студія Даніеля Діварі», статки відповідача дозволяють йому надавати позику в іноземній валюті, зокрема, такий факт мав місце 22.02.2019 року, до прийняття судом рішення у даній справі.

У відповідача, крім дитини, станом на час розгляду справи, інших утриманців немає.

Зважаючи на те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, є підприємцем, як керівник та засновник підприємства, заробітну плата йому не нараховується, разом з тим, статки відповідача дозволяють йому надавати позику в іноземній валюті, що мало місце під час розгляду даної справи, висновок суду про стягнення аліментів на утримання дитини щомісячно у розмірі 1 700 гривень, є обґрунтованим.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представника відповідача у скарзі про те, що: при визначенні розміру аліментів не врахований скрутний матеріальний стан відповідача, факт якого підтверджено довідкою про заробітну плату, фінансовими звітами, розрахунком заборгованості по комунальним платежам; суд не врахував наявність у відповідача непрацездатної матері; стягнення з відповідача 1 700 гривень аліментів щомісячно становить його у важке матеріальне становище; суд не врахував відсутність у відповідача офіційних доходів; суд порушив ст. 141 ЦПК України, оскільки стягнув з відповідача 100% суми судового збору, - не заслуговують на увагу.

Дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Матеріали справи містять докази того, що відповідач є підприємцем, має у власності, утримує та обслуговує нерухоме майно, статки відповідача дозволяють йому надавати позику в іноземній валюті, зокрема, такий факт мав місце 22.02.2019 року, до прийняття судом рішення у даній справі.

Сам по собі факт досягнення матір`ю відповідача пенсійного віку не може свідчити про те, що така особа потребує додаткового утримання, крім того, з пенсійного посвідчення ОСОБА_5 вбачається, що вона з 17.08.2016 року отримує пенсію за віком, однак відповідач не надав доказів про розмір пенсії, яку отримує його матір, а також доказів того, що його матір потребує додаткового утримання і відповідач надає їй таке утримання.

Доводи відповідача про наявність станом на листопад 2018 року заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зазначена заборгованість не є доказом про статки відповідача і не стосується предмету доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач є особою працездатного віку, працездатний, здійснює підприємницьку, має достатні статки, які офіційно не оприлюднює, зокрема має статки для надання позики в іноземній валюті, зазначені обставини відповідачем не спростовані.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення аліментів щомісячно на утримання дитини в розмірі 1 700 гривен.

Тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.

У разі зміни матеріального, або сімейного стану відповідача, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника аліментів.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки відповідач повинен і може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у розмірі, визначеному судом першої інстанції, суд дійшов правильного висновку про захист прав дитини шляхом часткового задоволення позову.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, рішення суду відповідає обставинам справи і вимогам закону, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

704,80 гривень судового збору, це мінімальний розмір судового збору, як для вимог про стягнення аліментів щомісячно у розмірі 10 000 гривень, так і у разі стягнення аліментів щомісячно у розмірі 1 700 гривень, у зв`язку з чим відсутні підстави для зменшення розміру судового збору.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні апеляційної скарги, позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідач ОСОБА_1 не має права на відшкодування судових витрат.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тесту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 02.12.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков