Справа № 148/248/16-ц
Провадження № 2/140/462/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10.01.2019 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Авангард», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастрів про визнання договору не укладеним та скасування державної реєстрації договору оренди землі від 04 грудня 2007 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до СТОВ «Авангард», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастрів про визнання договору не укладеним та скасування державної реєстрації договору оренди землі від 04.12.2007 року, мотивуючи тим, що його матері ОСОБА_3 відповідно до державного акту серія ЯБ № 689701, виданого 17.07.2007 року Тульчинською державною адміністрацією, належала земельна ділянка площею 1,7188 га., кадастровий номер :01:001:0038, яка розташована на території Сільницької сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 23.06.2012 року його мати померла. Після її смерті він прийняв спадщину і відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.2013 року, посвідченого Тульчинською державною нотаріальною конторою, став власником земельної ділянки площею 1,7188 га., кадастровий номер :01:001:0038, розташованої на території Сільницької сільської ради, яка належала його матері ОСОБА_3

Після того, як він став власником земельної ділянки, він почав виясняти, в чиєму користуванні знаходиться належна йому земельна ділянка і чи укладала його мати договір оренди земельної ділянки. В 2015 році він дізнався, що належна йому на праві власності земельна ділянка площею 1,7188 га., кадастровий номер :01:001:0038 знаходиться в користуванні СТОВ «Авангард» йому було видано копію договору оренди землі без дати і підпису орендодавця, а пізніше угоду про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10.01.2011 року з додатками, одним із яких була копія договору про оренду землі з датою і підписом орендодавця від 04.12.2007 року. Ознайомившись з копією договору оренди землі, а також з угодою про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10.01.2011 року, він побачив, що строк дії договору оренди землі 10 років, а відповідно до угоди про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку, в якій вказано, що вносяться зміни до вказаного договору оренди землі, зареєстрованого 12.12.2007 року, строк дії договору 25 років. Однак, і в наданому відповідачем договорі оренди землі від 04.12.2007 року, і в угоді про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10.01.2011 року стоїть підпис не його матері ОСОБА_3 Про вчинення злочину службове підроблення посадовими особами СТОВ «Авангард» він звертався в Тульчинське відділення поліції Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області. Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи, яка була проведена по кримінальному провадженню № 000365, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2016 року, було встановлено, що підпис в графі «ОСОБА_3В.» в угоді про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку, земельну частку (пай) від 10.01.2011 року, - виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

Таким чином, власник земельної ділянки площею 1,7188 га., кадастровий номер :01:001:0038, яка розташована на території Сільницької сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якою станом на 2007 рік була його мати, не укладала ні договір оренди землі від 04 грудня 2007 року, який зареєстровано 12 грудня 2007 року, ні угоду про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10 січня 2011 року.

Відповідачем надавалися для огляду в судовому засіданні документи про отримання власником земельної ділянки ОСОБА_3 орендної плати. Однак, в графі проти прізвища його матері про отримання орендної плати стоїть підпис не матері. Орендну плату його мати не отримувала і підписи про отримання орендної плати не вчиняла. Про привласнення посадовими особами СТОВ «Авангард» орендної плати за користування земельною ділянкою, яка належала його матері, він звернувся в Тульчинське відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області. Його мати ОСОБА_3 з грудня 2001 року до дня своєї смерті по 23.06.2012 року проживала в м. Тульчині, була важко хворою і в с. Сільницю не їздила. Тому і укласти договір оренди землі від 04.12.2007 року та угоду про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10.01.2011 року, яка зареєстрована 04.11.2011 року - не могла і не укладала.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Однак, його мати ОСОБА_3, яка вказана стороною договору оренди землі від 04.12.2007 року, який зареєстровано 12.12.2007 року, та угоди про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10.01.2011 року, участі в домовленості про умови договору і угоди не приймала, про укладання даного договору і угоди ні з ким не домовлялася, своїми діями не підтвердила укладання договору і угоди, так як орендної плати не отримувала.

Вважає, що договір оренди землі від 04.12.2007 року який зареєстровано 12.12.2007 року, та угода про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10.01.2011 року, яка зареєстрована 04.11.2011 року, необхідно визнати не укладеними.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4, який діє на підставі угоди про надання правової допомоги в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, відмовився від позовних вимог щодо зобовязання відповідача надати оригінали документів та від проведення почеркознавчої експертизи, в інші частині позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, наголосив на тому, що в матеріалах справи є висновок почеркознавчої експертизи в якому зазначено про те що в угоді про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10.01.2011 року підпис виконаний не гр. ОСОБА_3, а іншою особою, наполягав на розгляді справи по суті у відсутність представника відповідача, вказував на неповажність неявки відповідача до суду в черговий раз, вважає, що своїми заявами про відкладення розгляду представник затягує розгляд справи, тому просить винести заочного рішення суду.

Представник відповідача СТОВ «Авангард» повторно в судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений завчасно і належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням та розпискою. Надав суду чергову заяву в якій просить розгляд справи відкласти у звязку з хворобою адвоката, однак підтверджуючих документів щодо причин неявки не надав, тому суд визнає дану причину неявки представника неповажною. Крім того, представник жодних заперечень щодо позовних вимог суду не надав.

Раніше також представник відповідача подавав аналогічні заяви про відкладення розгляду справи, однак жодних доказів на підтвердження викладеного до заяви не додав.

Представник третьої особи без самостійних на стороні відповідача головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастрів в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений завчасно і належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Однак в справі є ряд заяв де вони просять справу розглядати за їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявились в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд визнає причини неявки представника відповідача в судове засідання неповажними, оскільки повторно причина неявки не підтверджена письмовими доказами.

Крім того, суд розцінює чергові заяви про відкладення розгляду справи, як затягування розгляду справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ст. 280 ч. 1 п. п. 1, 2, 3, 4 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За вищевказаних обставин та приймаючи до уваги, що представник позивача цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні представника позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як він відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно частини 5 статті 13 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їх процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Обовязок доказування відповідно зі статтею 12 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно копії договору оренди від 04.12.2007 року між власником земельної ділянки ОСОБА_3 та СТОВ «Авангард» було укладено договір оренди землі № 00416, площею 1,7188 га., яка розташована на території Сільницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області і належала орендодавцеві на підставі державного акта, що підтверджується копією даного договору ( а. с. 16 17 ) та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 689701 ( а. с. 6 ).

Даний договір укладений строком на 10 років та зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.12.2007 за № 16.

Відповідно до угоди про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10.01.2011 року ( а. с. 158 ) до договору оренди землі, зареєстрованого 12.12.2007 року, були внесені зміни, серед яких строк дії договору, який був встановлений на 25 років, починаючи з дня реєстрації угоди про внесення змін, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.11.2011 року за № 00955.

23.06.2012 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-АМ №231918 ( а. с. 18 ). Після її смерті позивач отримав свідоцтво на спадщину за законом від 06.06.2013 року, згідно копії якого ( а. с. 7 ) він став власником земельної ділянки площею 1,7188 га, кадастровий номер :01:001:0038, розташованої на території Сільницької сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала його матері ОСОБА_3, що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а. с. 8 ).

Відповідно до акта від 10.01.2011 року погодження та закріплення меж земельної ділянки, в присутності орендаря та орендодавця проведено встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки ОСОБА_3 на території Сільницької сільської ради площею 1,7188 га. Однак в даному акті відсутні підписи як ОСОБА_3 так і директора СТОВ «АВАНГАРД», акт містить лише печатку СТОВ «АВАНГАРД» ( а. с. 160 ).

Відповідно до висновку експерта Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру від 27.03.2017 року за № 131-П, «Підпис у графі «ОСОБА_3В.» в угоді про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку, земельну частку (пай) від 10.01.2011 року, виконаний не гр. ОСОБА_3, а іншою особою ( а. с. 193-197 ).

Представник позивача просить визнати договір оренди земельної ділянки від 04.12.2007 року, який зареєстрований 12.12.2007 року та угоду про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10.01.2011 року, яка зареєстрована 04.11.2011 року не укладеними та скасувати їх державні реєстрації та повернути земельну ділянку власнику ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_3 даний договір не підписувала і не могла підписувати, так як на час його укладення в с. Сільниця не проживала, а проживала в м. Тульчині, не підписувала і акт передачі земельної ділянки, що є невідємною частиною договору оренди землі. В угоді про внесення змін до договору оренди землі підпис від імені ОСОБА_3 вчинений не нею. Орендної плати по даному договору та угоді вона не отримувала. Згідно експертизи підпис в вищевказаній угоді виконаний не ОСОБА_3, тому відповідно ст. 203 ч. 3 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, оскільки даний правочин, не підписаний його стороною, а саме орендодавцем, не відповідає його внутрішній волі, тому він може бути визнаний судом не укладеним, оскільки укладений договір визнається недійсним на підставі статті 215 ЦК України при недодержанні сторонами вимог, встановлених частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України.

Згідно з положеннями ст. 204 ЦК України, правочин, є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі та за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 207 ч. 2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», яка діяла на час укладення договору оренди істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки та умови збереження стану обєкту оренди.

Оскільки вищевказаний договір оренди землі не містить всіх істотних умов договору оренди, а саме в ньому не вказані наступні умови: умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, та умови збереження стану обєкта оренди, то це є також підставою для визнання договору оренди землі не укладеним.

Невідємною частиною договору оренди землі на підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом, які, як видно із копій вищевказаних документів, також орендодавцем підписані не були і, як стверджує представник позивача, про їх існування орендодавцю відомо не було.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 договір оренди землі від 17.07.2007 року, який зареєстровано 12.12.2007 року та угоди про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10.10.2011 року, яка зареєстрована 04.11.2011 року не підписувала, оскільки вона з грудня 2001 року до дня своєї смерті по 23.06.2012 року проживала в м. Тульчині, була важко хвороб і в с. Сільницю не їздила, орендної плати за даним договором та угодою не отримувала, згідно висновку експертизи від 27.03.2017 року підпис у графі «ОСОБА_3В.» в угоді про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку, земельну частку (пай) від 10.01.2011 року, виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою, тому дану угоди слід визнати не укладеною, скасувати державні реєстрації та повернути земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до ст. 10 ч. 3, 60 ч. 1, 4 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що з огляду на положення про диспозитивність цивільного судочинства відповідачем не надано належних доказів, які б спростовували доводи позивача. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підстав викладеного та керуючись ст. ст. 203, 205, 207, 208, 215, 216 ЦК України, ст. ст. 13-16 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 7, 10, 12, 88, 89, 133, 141, 206, 223, 224-226, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, серія та номер паспорта АА № 870020) до СТОВ «Авангард»,(адреса: 23621, с. с. Сільниця, вул. Центральна, 30, Тульчинського району, Вінницької області, код ЄДРПОУ 25495830), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастрів (адреса: 21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63) про визнання договору не укладеним та скасування державної реєстрації договору оренди землі від 04 грудня 2007 року, задовольнити.

Визнати договір оренди землі від 04 грудня 2007 року, який зареєстровано 12 грудня 2007 року у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про оренду земельної ділянки площею 1,7188 га., кадастровий номер :01:001:0038, розташованої на території Сільницької сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала його матері ОСОБА_3 відповідно до державного акту серія ЯБ № 689701, виданого 17 липня 2007 року Тульчинською державною районною адміністрацією, а з 06 червня 2013 року йому, та угоду про внесення змін до договору оренди на земельну ділянку від 10 січня 2011 року, яка зареєстрована 04 листопада 2011 року у відділ Держкомзему у Тульчинському районі не укладеним, та скасувати державні реєстрації договору оренди землі від 04 грудня 2007 року за 3 16, вчинену 12 грудня 2011 року у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», та угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки за № 00955, яка зареєстрована 04 листопада 2011 року у відділ Держкомзему у Тульчинському районі.

Зобовязати відповідача СТОВ «Авангард» повернути ОСОБА_1 власну земельну ділянку площею 1,7188 га., кадастровий номер :01:001:0038, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сільницької сільської ради, яка йому належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06 червня 2013 року.

Стягнути з СТОВ «Авангард» на користь ОСОБА_1 повернення судових витрат, а саме: повернення судового збору в розмірі 551,20 грн. та за надання правової допомоги в розмірі 2000 грн., всього 2551,20 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним Процесуальним Кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому законодавством.

Суддя: