02.12.2019 227/3391/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 грудня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ

В серпні 2019 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 134744/31/к від 24 липня 2013 року відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати ОСОБА_1 грошові кошти на споживчі цілі, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що сума кредиту - 30 000,00 грн. (п. 1.2 Кредитного договору), процентна ставка за користування кредитом 27 % річних, (п. 1.4 Кредитного договору). З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання договору процентна ставка встановлюється в розмірі 38 % річних (п.1.4 Кредитного договору). Строк повернення кредитних коштів не пізніше 24 липня 2016 року. (п. 1.3 Кредитного договору). Банк виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти.

Відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання за Кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений Кредитним договором строк, у зв`язку із чим, станом на 26.07.2019 року за відповідачем ОСОБА_1 утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 55 253,89 грн., яка складається з: суми простроченої заборгованості по кредиту - 16 656,00 грн., суми простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 32 168,67 грн., інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту - 6 429,22 грн. За наведених обставин позивач просив суд стягнути з відповідача вказані кошти на його користь та судовий збір.

04.10.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання на 05.11.2019 р. о 09:30 год.

05.11.2019 року сторони в судове засідання не з`явилися, судове засідання біло відкладено на 02.12.2019 року о 09.00 год.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проти розгляду справи у його відсутність та винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України, на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області, у судове засідання двічі не з`явився, у зв`язку з чим, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з викладеним, враховуючи що позивач, не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення.

Дослідивши надані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем від 18.08.2017 № 303, надано дозвіл на реорганізацію шляхом приєднання Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою, передбаченою ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків». З 04.12.2017 року АКБ «Індустріалбанк» став правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків АБ «Експрес-Банк».

Таким чином, позов про стягнення за кредитним договором подається ПАТ АКБ «Індустріалбанк», як правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ АБ «Експрес-банк».

Так, між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 134744/31/к від 24 липня 2013 року, за яким надано кредит у розмірі 30 000,00 гривень на споживчі цілі. Кредит надавався на строк 36 місяців, з 24.07.2013 року по 24.07.2016 року. Дата повернення кредиту не пізніше 24.07.2016 року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, становить 28 процентів річних. З моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору становить 38 процентів річних.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язання.

Згідно п.п. 2.3 - 2.5 кредитного договору, для обліку кредитної заборгованості у кредитодавця відкрито рахунок № 4401.980 МФО 335838, ідентифікаційний номер . Кредит надається позичальнику шляхом перерахування кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , МФО 335838, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця. Погашення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п. 2.3 договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вище зазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених у додатку №1, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору забезпеченням виконання зобов`язань позичальника за договором є неустойка, а також інші види забезпечення виконання зобов`язань згідно із правочинами, які можуть бути укладені з метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за договором, незалежно від того, зазначені вони в договорі чи ні.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем щомісячно в останній робочий день звітного місяця (без врахування останнього робочого дня звітного місяця та послідуючих неробочих днів місяця), починаючи з останнього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повного погашення кредиту, методом факт/факт за ставкою, визначеною договором, виходячи з 362/366 календарних днів у році. При цьому, при нарахуванні процентів за кредитом день його повернення кредитодавцеві - не враховується.

Згідно п. 4.3 кредитного договору, проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п. 1.4 договору та 5 процентів річних.

Позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі надавши позичальнику ОСОБА_1 кредитні кошти, що підтверджується довідкою по рахунку.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Згідно розрахунку заборгованості, яку позивач просить стягнути на його корить з відповідача, станом на 26.07.2019 року відповідач має заборгованість у розмірі 55 253,89 грн., яка складається з: суми простроченої заборгованості по кредиту - 16 656,00 грн., суми простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 32 168,67 грн., інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту - 6 429,22 грн.

Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем, що підтверджується дослідженими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредиту в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню сума простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 16 656,00 грн.

Позивачем було заявлено, зокрема вимогу про стягнення суми простроченої заборгованості по нарахованим процентам у розмірі 32 168,67 грн., згідно наданого розрахунку станом на 26.07.2019 року.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року № 14-10цс/18 (справа № 444/9519/12), припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що договір укладено строком на 36 місяців, набирає чинності з моменту його підписання уповноваженим представником кредитодавця і позичальником та скріплення печаткою кредитодавця, та діє по 24.07.2016 року. У разі наявності заборгованості позичальника по Договору на 0.00 годину останнього дня дії Договору у зв`язку з відсутністю можливості кредитодавцем списати грошові кошти з поточного (карткового) рахунку з причини їх відсутності, кредитодавець має право та може в односторонньому порядку одноразово продовжити строк дії Договору на 30 (тридцять) календарних днів. У разі невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін своїх зобов`язань за Договором, Договір продовжує діяти до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Договір припиняє свою дію у разі виконання позичальником своїх зобов`язань по Договору в повному обсязі.

Отже, п.7.1 укладеного між сторонами договору кредиту було визначено, що сторони погодили дату погашення кредиту, встановивши її 24.07.2016 року, з правом одноразово продовжити строк дії договору на 30 календарних днів, тобто до 24.08.2016 року.

У зв`язку з наявністю заборгованості відповідача станом на останній день дії договору 24.07.2016 року, позивачем було в односторонньому порядку продовжено строк дії кредитного договору до 24.08.2016 року.

З наданого до суду розрахунку суми нарахованих відсотків за основним зобов`язанням вбачається, що заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 32 168,67 грн. нарахована станом на 26.07.2019 року, у тому числі за період з 24.08.2016 року по 26.07.2019 року у сумі 20 773,26 грн.

Беручи до уваги вищевикладене, з огляду на те, що зі спливом визначеного договором строку кредитування припинилося право позивача нараховувати визначені умовами договору проценти за користування кредитом, то їх нарахування після 24.08.2016 року, тобто за період з 24.08.2016 року по 26.07.2019 року є безпідставним.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на положення кредитного договору, оскільки зі змісту наведеного пункту 4.3 вбачається, що проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п. 1.4 договору та 5 процентів річних (п. 4.3 кредитного договору).

Тобто пунктами 1.4, 4.3, та 7,1 укладеного між сторонами договору визначено порядок нарахування процентів, у тому числі у разі виникнення простроченої заборгованості, з урахуванням права одноразово продовжити термін дії договору на 30 календарних днів. Та не встановлено права позивача на нарахуванням відсотків після спливу строку дії договору.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у справах № 464/3790/16-ц та № 5017/1987/2012 оскільки наведені висновки стосуються застосування судами інших норм матеріального і процесуального права. Крім того, під час розгляду справи № 5017/1987/2012 Велика Палата Верховного Суду погодилась з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.

Вирішуючи питання щодо стягнення інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, суд враховує роз`яснення, викладені у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до яких за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

На підставі наведеного, зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення суми кредиту, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту розмірі 6 429,22 грн. підлягають задоволенню.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у частині стягнення суми простроченої заборгованості по кредиту - 16 656,00 грн.; суми простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 11 395,41 грн.; інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту - 6 429,22 грн.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 198,78 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5,13,81,141,263,273, 280-284,288,289 ЦПК України, ст.ст. 509, 525-527, 530, 553, 554, 629,1048, 1049, 1054 ЦК України, суддя, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку "Індустріалбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Амвросіївським РВ ГУМВС України в Донецькій області 23.08.2007 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк», (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7) заборгованість за кредитним договором № 134744/31/к від 24.07.2013 року нараховану станом на 26.07.2019 року у розмірі 34 480,63 грн., (тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят гривень 63 копійки), яка складається з 16 656,00 грн. - сума простроченої заборгованості по кредиту; 11 395,41 грн. - сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам; 6 429,22 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Амвросіївським РВ ГУМВС України в Донецькій області 23.08.2007 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк», (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 198,78 грн. (одна тисяча сто дев`яносто вісім гривень 78 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду, або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Копію рішення направити сторонам.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7);

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Амвросіївським РВ ГУМВС України в Донецькій області 23.08.2007 року, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 02.12.2019 року.

Суддя А.М. Левченко

02.12.2019