Справа № 478/1993/18
Провадження № 22-ц/812/205/19 Суддя-доповідач апеляційної інстанції: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Царюк Л.М.

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2018 року, постановленої під головуванням судді - Іщенко Х.В. в приміщенні того ж суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи - ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно,

в с т а н о в и л а :

23 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просила суд зобов'язати останнього не чинити перешкоди у користуванні належних їй на праві власності земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 9,5270 га та за кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,1463 га, які знаходяться в межах території Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 зазначала, що 28 серпня 2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_5 на зазначені земельні ділянки, які належали покійному чоловіку на підставі державного акту, виданого 14 липня 2004 року Казанківською районною державною адміністрацією Казанківського району Миколаївської області. За життя чоловік передав належні йому земельні ділянки в оренду ОСОБА_4 строком на 10 років на підставі договорів оренди землі, укладених 2 серпня 2016 року. Між тим, відповідач своїми діями чинить перешкоди у користуванні належних їй земельних ділянок.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд задовольнити її позов в повному обсязі та об'єднати її позов в одне провадження з позовом ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, Відділу у Казанківському районі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, ОСОБА_2 за участю третіх осіб - приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., ОСОБА_4 про визнання недійсним права на земельну ділянку площею 13,68 га. ОСОБА_5 та скасування його реєстрації за кадастровим номером НОМЕР_3 запису за №22048530 та на земельну ділянку площею 4,1463 га, за кадастровим НОМЕР_4 площею 9,5270 га запису за № 22049749 від 28 серпня 2017 року.

Ухвалою судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2018 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи - ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно на підставі п.3 ч.1 ст. 186 ЦУК України відмовлено у зв'язку з тим, що в провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням процесуальних норм, просила ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної частини статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

За змістом пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Відсутність хоча б однієї з наведених складових не дає судді підстави відмовляти у відкритті провадження у справі.

Необхідність застосування вказаної норми зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Обґрунтовуючи свій позов, ОСОБА_2 ставить питання про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні належних їй на праві власності земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 9,5270 га та за кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,1463 га, які знаходяться в межах території Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за вказаним позовом, суд посилався на наявність в провадженні цього ж суду спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

Так, з матеріалам справи вбачається, що 11 жовтня 2018 року Казанківським районним судом Миколаївської області відкрито провадження у справі № 478/1054/18 за позовом ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, Відділу у Казанківському районі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області за участю третіх осіб - ОСОБА_2, приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., ОСОБА_4 в якому позивач ставить питання про визнання противоправними дії Казанківської райдержадміністрації та Відділу Держгеокадстру з видачі державного акту серії НОМЕР_5 на право власності на земельну ділянку площею 13,68 га за кадастровим номером НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_5 на підставі розпорядження від 1 липня 2004 року № 409-р, а також скасувати вказане розпорядження та реєстраційні номера з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №36 за номерами записів за № 22048530 та за №22049749 від 28 серпня 2017 року.

Отже, встановлене свідчить про те, що предмет спору, підстави і вимоги, а також склад учасників у вказаній вище справі не співпадають з вимогами, підставами та сторонами у поданому ОСОБА_2 позові, а тому не можна вважати, що дані спори є тотожними.

За таких обставин, висновок суду про тотожність предмета спору та підстав, що стало наслідком для відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 на підставі п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України є помилковим.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, оскаржувану ухвалу судді від 28 листопада 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому відповідно до п. 2 ч.1 ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з поверненням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2018 року скасувати, матеріали справи передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту до Верховного Суду у порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 23 січня 2019 року.