_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1117/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

при секретарі Шеховцевій О.В.

За участю представників сторін - адвокатів Уманської В.В. ,Колесник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», Моторно-Транспортного страхового бюро України, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

Встановив

ОСОБА_1 у серпні місяці 2018 року звернувся до суду з позовом до МТСБУ і ОСОБА_3 пр. відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 17.09.2018 року відкрите спрощене позовне провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Моторно-Транспортного страхового бюро України, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

18.10.2018 року МТСБУ надало відзив на позов.

26.11.2019 року від позивача надійшла заява про уточнення позову, в якій у якості співвідповідача по справі ОСОБА_1 просив залучити ТДВ «СТ «Домінанта» і виклав вимогу про стягнення з СТ «Домінанта» 99 000 грн - страхове відшкодування за шкоду, спричинену ОСОБА_3 внаслідок порушення нею Правил дорожнього руху. Суд задовольнив заяву позивача і залучив СТ «Домінанта» у якості співвідповідача і перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження і призначив справу до підготовчого судового засідання. 28.12.2018 року представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Колесник О.В. надав до суду відзив на позов.

Надалі сторона позивача неодноразово надавала до суду заяви про уточнення позовних вимог. Так, у заяві про уточнення позову від 18.09.2019 року сторона позивача просила залучити до участі у справі також у якості позивача - ОСОБА_2 - власника пошкоджено транспортного засобу.

24.10.2019 року суд закрив підготовче судове засідання і призначив справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Уманська В.В. підтримуючи позов, просила ухвалити рішення про стягнення з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_2 99 000 грн, з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 2000 грн, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 15 000 грн, на відшкодування майнової шкоди - 80854 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 5464,73 грн, судові витрати стягнути з відповідачів на користь позивачів пропорційно задоволеним вимогам.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Колесник О.В. просив у задоволенні позову відмовити і стверджував, що вимоги до ОСОБА_3 є недоведеними.

Представник МТСБУ у відзиві на позов виклав вимогу про розгляд справи за його відсутності. Відповідач не визнав позов з тих підстав, що МТСБУ не є належним відповідачем по даній справі.

Представник ТДВ «СТ «Домінанта» до суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи страхове товариство сповіщалось неодноразово, причини неявки суду не повідомило, відзив на позов не надало.

Судом встановлено:

19.06.2018 року о 19 годині 15 хв. на перехресті вулиць Петрашевського і Кондрашина в м.Одесі зіткнулись автомобіль «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 і автомобіль «Мазда» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 п.16.12 Правил Дорожнього руху : водій на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу автомобілю, який рухався праворуч. Постановою Київського райсуду м.Одеси від 25.07.2018 року водія ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, з підстав, визначених ст.124 КУпАП.

Постанова в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Автомобіль «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Відповідно до звіту № 309/06/2018 від 02.07.2018 року автотоварознавчого дослідження, виконаного суб`єктом підприємницької діяльності МП «Универсал -ЛТД», розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19.06.2018 року дорівнює ринковій вартості транспортного засобу і складає 102964 грн 73 коп, а вартість поновлювального ремонту цього транспортного засобу складає 436872,88 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ТДВ « СТ» Домінанта», відповідно до поліса серії АМ № 0683383 , з лімітом відповідальності за шкоду заподіяної майну у розмірі 100 000 (сто тисяч ) гривень, франшиза 1000 (одна тисяча) гривень.

Позивач подав до співвідповідача ТДВ «СТ «Домінанта» повідомлення потерпілої особи про подію з транспортним засобом та заяву на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами, які передбачені ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Оскільки ні страховик ні винна у ДТП особа не відшкодували позивачу майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, ОСОБА_1 , А надалі і ОСОБА_2 звернулись до суду за захистом порушеного права і вимагають стягнути зі страховика суму страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності - 99 000 грн, витрати на проведення експертного дослідження транспортного засобу в сумі 1500 грн, а з винної особи - суму, яка є різницею між ринковою вартістю пошкодженого транспортного засобу і страховим відшкодуванням, франшизу в сумі 1000 грн. Окрім того, ОСОБА_1 вимагає стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» витрати на лікування в розмірі 2000 грн, з ОСОБА_3 - 15000 грн на відшкодування моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_3 витрати на оренду транспортного засобу за період з червня 2018 року по жовтень 2019 року в сумі 80854 грн.

На обґрунтування своїх вимог сторона позивачів посилається на такі письмові докази: постанову Київського районного суду м. Одеси від 25.07.2018 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копію полісу серії АМ №1356530 , звіт про визначення розміру матеріального збитку №309/06/2018 від 20.07.2018 року, медичні документи щодо стану здоров`я позивача після ДТП.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню:

За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV).

Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом закону №1961-IV (стст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до вимог ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Судом встановлено, що про факт настання страхового випадку (ДТП) потерпіла особа повідомив письмовою заявою страховика, а надалі - МТСБУ, потерпілий надав страховику заяву з усіма документами про виплату страхового відшкодування, але страховик не виконав свої зобов`язання за договором страхування щодо потерпілої особи.

У постанові від 04.07.2018 р. у справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Проте покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування відповідальності та сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Велика Палата вважає, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі виникнення деліктного зобов`язання страховик бере на себе виконання обов`язку страхувальника у межах суми страхового відшкодування, а страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, може звернутися з позовом до страховика, у якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що відповідає загальній меті страхування.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону №1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю,здоров`ю, майну третьої особи.

Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону №1961-IV, де вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу,розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного.

Суд не отримав відомостей про ліквідацію Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», або про визнання господарським судом ТДВ «СТ «Домінанта» банкрутом, про заявлення вимог до страховика у процесі банкрутства, набуття потерпілою особою статусу кредитора. Тому, суд визнає належним відповідачем по даній справі ТДВ «СТ «Домінанта».

За зміст ст. 1192 ЦКУ: розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо автовласник згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, то відповідно до п. 30.3. ст. 30 Закону України № 1961-IV, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. У даному випадку експертом визначено розмір майнової шкоди, завданої автовласнику внаслідок ДТП, який дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на момент ДТП, тому як вартість ремонту транспортного засобу є більшою, ніж вартість аналогічного автомобіля.

У висновках постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4 вказано « при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦКУ. Якщо відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.»

За змістом статті 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

З огляду на викладене вимоги автовласника - позивача ОСОБА_2 до ТДВ «СТ «Домінанта» про стягнення майнової шкоди підлягають задоволенню в межах ліміту відповідальності за мінусом франшизи : 100 000 грн - 1000 грн = 99 000 грн.

Відповідно до правових позицій Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року « у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди суди на підставі ст. 1194 ЦК постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до звіту № 309/06/2018 від 02.07.2018 року автотоварознавчого дослідження, виконаного суб`єктом підприємницької діяльності МП «Универсал -ЛТД», розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19.06.2018 року дорівнює ринковій вартості транспортного засобу і складає 102964 грн 73 коп.

З огляду на викладене, з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 102964,73 грн - 99 000 грн = 3964 грн 73 коп + 1000 грн (франшиза) = 4964 грн 73 коп.

Щодо вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в равах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП, яка виникла з вини відповідача, суд виходить з того, що під час ДТП, яке сталося з вини відповідача, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження і протягом місяця потребував лікування (тобто позивач зазнав фізичних і душевних страждань); автомобіль, належний позивачу ОСОБА_1 на праві оперативного управління, був суттєво пошкоджений, внаслідок чого позивач витратив свій час і зусилля на те, щоб знайти і орендувати інший транспортний засіб і налагодити свій та своєї родини сталий стан життя та роботи, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити у суму 3000 гривень, який слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 .

Разом з тим вимоги ОСОБА_1 про відшкодування йому витрат на лікування задоволенню не підлягають, тому як є недоведеними - позивач не надав належних доказів понесених витрат на лікування тілесних ушкоджень, отриманих під час ДТП, і представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив про відсутність цих доказів.

Вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_3 витрат на оренду транспортного засобу за період з липня місяця 2018 року по жовтень 2019 року в сумі 80854 грн не містяться на вимогах закону тому не підлягають задоволенню.

У відповідності до положень ст..141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Види судових витрат визначені в ст.133 ЦПК України. У даному випадку позивач надав належні докази щодо понесених ним судових витрат у вигляді: проведення експертного дослідження пошкодженого автомобіля - 1500 грн, витрат на оплату судового збору в сумі 1676 грн. Відповідно, з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1500 грн + 990 грн = 2490 грн, з ОСОБА_3 - 150 грн.

Керуючись ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», Моторно-Транспортного страхового бюро України, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6 ) на відшкодування майнової шкоди 99 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрована АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6 ) на відшкодування майнової шкоди 4964 грн 73 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_8 , проживає АДРЕСА_2 судові витрати в сумі 2490 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрована АДРЕСА_1 на користь користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_8 , проживає АДРЕСА_2 на відшкодування моральної шкоди 3000 грн, судові витрати в сумі 150 грн.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 19.11.2019 року.

Суддя Калашнікова О. І.