Справа № 369/717/19
Провадження № 2/369/1833/19
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Дубас Т.В.,

при секретарі - Мазурик Д.С.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги мотивує наступним.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 виданого 13.09.2076 року Центром 6341, ОСОБА_3 є власником автомобіля Ford Mustang д.н.з. НОМЕР_2 .

14.04.2018 року о 16 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Vivaro, д/н НОМЕР_3 , на перехресті вулиць Київська - Боголюбова в с. Софіївська Борщагівка, Києво- Святошинського району, Київської області, рухаючись по вул. Київська не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з транспортним засобом Ford Mustang д/н НОМЕР_2 , який зупинився попереду. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.12.1., п. 13.1. ПДР, за що передбач відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 14 Закону України „Про дорожній рух" від 30.06.1993р. передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог щ Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, щ( передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майн (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Постановою Києво- Святошинського районного суду Київської області 07.05.2018 року у справі №369/4753/18, яка набрала законної сили, Відповідача с визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення.

Частиною шостою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином вина Відповідача у завданні шкоди доведена належним чино> даній справі перегляду та доведенню не підлягає.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, зав неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та с бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною першою статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, зав внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загал підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ч. І ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист с цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майї шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Визначення збитків надається статтею 22 ЦК України, відповідно до якої збит є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а т витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи. Така вартість може бути визначена експертним шляхом.

Законом України, від 12.07.2001 № 2658-ІІІ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", визначено правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Відповідно до положень ст. 7 Закону, проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

За змістом Звіту про оцінку №43/04/18 від 24.04.2018р„ виконаного ОСОБА_4 , що має кваліфікацію оцінювача об`єктів в матеріальній формі по „Оцінка дорожніх транспортних засобів (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №8109 виданого ФДМУ 06.07.2013р.)", з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, встановлено, що величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Ford Mustang д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в ДТП, з врахуванням допусків в межах яких відбувалась оцінка, з врахуванням ПДВ 20% та інших загально державних зборів (обов`язкових платежів), складає 130 049,10 грн.

Вартість наданих та сплачених Позивачем послуг ФОП „ ОСОБА_5 ", з визначення вартості матеріального збитку та виготовлення звіту №43/04/18 від - .04.2018р. склала 700,00 грн., а загальний розмір заподіяних Позивачу збитків складає (130 049,10+1 700) 131749,10грн.

Відповідно до положень статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну відшкодувати п в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За даними централізованої бази МТСБУ на час заподіяння шкоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Vivaro, д/н НОМЕР_3 , була застрахована ТзДВ «СТ «Домінанта» у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. N 1961-IV (надалі - Закон), за чинним договором (полісом) АК № 4214870.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона(страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Враховуючи той факт, що Третя особа фактично не веде господарської діяльності не виконує покладені на неї законом обов`язки, МТСБУ виключило Третю особу з повноправних членів та права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 02.07.2018 Позивач позбавлений можливості виконати свої обов`язки перед страховиком з питань надання документів, забезпечити права та законні інтереси з отримання страхового відшкодування, а тому Позивач бажає стягнення такої шкоди з Відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати по сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди, якщо особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка за шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням в момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду.

Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) особа, яка завдала шкоди (боржник).

За правилами статей 1167, 1168 ЦК України якщо деліктне зобов`язання вини факту заподіяння шкоди, кредитором може потерпілий. Потерпілий, як кредитор має право вимагати від боржника відшкодування моральної шкоди.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особі завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяль щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така і відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала н а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, матеріальної відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено а цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає оплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання

відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само ас право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди, і натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до eмов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим cтрахового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК : країни). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Приписи Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не обмежують потерпілої особи на безпосереднє звернення до суду з вимогою виплати матеріального відшкодування з винної у ДТП особи, зокрема майнової шкоди, завданої під час ДТП.

З огляду на вищенаведене, право Позивача на відшкодування шкоди за рахунок Відповідача, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого Позивач не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає Позивачу право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його.

При цьому відмова Позивача від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином Позивачу як кредитору належить право вимоги в обох зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала: про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого він застрахував свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування.

Позивач вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержання повне відшкодування шкоди від Відповідача, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність Відповідача.

Аналогічної правової позиції дійшов оновлений Верховний Суд України у №344/10730/15-ц.

Позивач просив стягнути з Відповідача: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Позивача: ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду в розмірі- 131 749,1грн.

Стягнути з Відповідача: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Позивача: ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) судові витрати відповідно до задоволених вимог.

Відповідач, ознайомившись з Позовною заявою та доданими до неї документами, не погоджується із заявленими Позивачем вимогами з наступних підстав.

Ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тобто метою закону є захист прав як потерпілої особи так і заподіювача шкоди.

У ч. 22.1. ст. 22Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована у ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорті засобів серія АК №4214870, який станом на 14.04,2018 р. (дату ДТП) був чинним.

За даним полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (те саме вказано й в ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Зазначеним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль Opel Vivaro, д/н НОМЕР_3 , та встановлений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 гри.

Відповідно до роз`яснень п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4: «Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів».

Отже, Позивач має звертатися за виплатою страхового відшкодування до страховика, у якого Відповідач застрахував свою цивільно-право відповідальність. Не пред`явлення вимог до страховика за наявності підстав до стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

При пред`явленні позову Позивачем не пред`являються вимоги до ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта», а тому відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення з нього шкоди внаслідок ДТП задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Відповідач повідомив страховика про настання страхового випадку протягом трьох днів повідомленням про ДТП вх.. № 2059 від 16.04.2018 року.

Позивач хоч і звертався до страховика, але не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування, а відразу пред`явив позов до Відповідача.

Правова позиція Верховного Суду України у справі №344/10730/15-ц, на яку посилається позивач змінена.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц Верховний Суд відступив від правових висновків ухвалених раніше, та прийшов до наступних висновків:

П.72: Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

П.73: Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

П.74:Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Також на підтвердження даної правової позиції представником Відповідача надані копії рішень в аналогічних справах: Постанова Верховного суду від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-д; Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 22.04.2019 року по спра №759/11304/18; Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 03.04.2019 року по спра №754/15476/18; Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2019 року по справі №361/4443/18; Постанова Київського апеляційного суду від 16.04.2019 року по справі №755/15561/18; Постанова Вінницького апеляційного суду від 27.02.2019 року по справі №140/2518/17; Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від25.04.2019 року по справі №752/21970/18.

Щодо Звіту про оцінку №43/04/18 від 24.04.2018 року. Даний звіт не може бути прийнятим у зв`язку з тим, що не містить вимог частини 7 ст. 102 ЦПК - «у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) відповідальність за завідомо неправдивий висновок». Відповідач не був присутній під час огляду пошкодженого транспортного засобу, що є порушенням його прав та обов`язків.

З матеріалів справи також вбачається, що Позивач не надав суду доказів, які підтверджую проведення ремонту його пошкодженого автомобіля, тому визначити розмір фактично понесених ним витрат на відновлювальний ремонт не вбачається можливим.

Щодо наданих Позивачем копій розпоряджень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про виключення ТзДВ «СТ «Домінанта» з державного реєстру фінансових установ та анулювання ліцензій.

Відповідно до ст. 39.1 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об єднанням страховик::- які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власник:; наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-праве; відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. «г» 4.41.1 ст.41 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майні страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконанні його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

П. «а» 4.41.2 ст.41 ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майні страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконанню його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

На своєму сайті МТСБУ оголосило, що у зв`язку із втратою ТзДВ «СТ «Домінанта» статусу асоційованого члена МТСБУ, МТСБУ розпочинає врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ТзДВ «СТ «Домінанта» та про початок прийом документів для отримання страхового відшкодування за зобов`язаннями ТзДВ «СТ «Домінанта» буде здійснюватися в період з 15.06.2019 року по 30.09.2019 року.

В судовому засіданні 24.10.2019 року представник позивача підтримав заявлені вимоги просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

19.11.2019 року в судове засідання позивач та його представник не з`явились, повідомлені судом належним чином.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позову.

Представник ТзДВ «СТ «Домінанта» в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 виданого 13.09.2076 року Центром 6341, ОСОБА_3 є власником автомобіля Ford Mustang д.н.з. НОМЕР_2 .

14.04.2018 року о 16 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 ? керуючи транспортним засобом Opel Vivaro, д/н НОМЕР_3 , на перехресті вулиць Київська - Боголюбова в с. Софіївська Борщагівка, Києво- Святошинського району, Київської області, рухаючись по вул. Київська не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з транспортним засобом Ford Mustang д/н НОМЕР_2 , який зупинився попереду. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.12.1., п. 13.1. ПДР, за що передбач відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Києво- Святошинського районного суду Київської області 07.05.2018 року у справі №369/4753/18, яка набрала законної сили, Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована у ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорті засобів серія АК №4214870, який станом на 14.04,2018 р. (дату ДТП) був чинним.

За даним полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (те саме вказано й в ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Зазначеним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль Opel Vivaro, д/н НОМЕР_3 , та встановлений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 гри.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована у ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорті засобів серія АК №4214870, який станом на 14.04,2018 р. (дату ДТП) був чинним.

За даним полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Зазначеним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль Opel Vivaro, д/н НОМЕР_3 , та встановлений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 гри.

Відповідач повідомив страховика про настання страхового випадку протягом трьох днів повідомленням про ДТП вх.. № 2059 від 16.04.2018 року.

З копії розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 21.03.2019 року № 423 виключено ТзДВ «СТ «Домінанта» з державного реєстру фінансових установ та анульовано ліцензію з надання фінансових послуг.

На сайті МТСБУ оголосило, що у зв`язку із втратою ТзДВ «СТ «Домінанта» статусу асоційованого члена МТСБУ, МТСБУ розпочинає врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ТзДВ «СТ «Домінанта» та про початок прийому документів для отримання страхового відшкодування за зобов`язаннями ТзДВ «СТ «Домінанта», що буде здійснюватися в період з 15.06.2019 року по 30.09.2019 року.

Звіт про оцінку №43/04/18 від 24.04.2018 року не може бути прийнятим у зв`язку з тим, що не містить вимог частини 7 ст. 102 ЦПК України, згідно якої у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім Відповідач не був присутній під час огляду пошкодженого транспортного засобу. Позивач не надав суду доказів, які підтверджую проведення ремонту його пошкодженого автомобіля, тому визначити розмір фактично понесених ним витрат на відновлювальний ремонт не вбачається можливим.

Позивач хоч і звертався до страховика, але не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

У ч. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об єднанням страховик::- які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власник:; наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-праве; відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. «г» 4.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майні страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконанні його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

П. «а» 4.41.2 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майні страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконанню його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц Верховний Суд відступив від правових висновків ухвалених раніше, та прийшов до наступних висновків:

П.72: Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

П.73: Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

П.74:Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 979-985, 988 - 993, 999, 1104, ст.ст. 3, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 21, 22, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 206, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текс рішення виготовлений 04.12.2019 року.

Суддя: Дубас Т.В.