Справа № 462/5455/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Аврамишиної Д.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи державного нотаріуса Другої Львівської державної нотаріальної контори Палажій Галини Василівни про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, покликаючись на те, що за договором довічного утримання ОСОБА_5 передав у власність відповідача квартиру АДРЕСА_1 , яка зобов`язувалась його утримувати, здійснювати догляд, надавати відповідну матеріальну допомогу. Однак відповідач, після укладення зазначеного договору, не виконувала взяті на себе обов`язки, не звертала уваги на проблеми зі здоров`ям, не забезпечувала належним харчуванням, медикаментами, відмовлялась доглядати його. Така поведінка відповідача та її ставлення до взятих на себе зобов`язань зумовила звернутись з позовом до суду про розірвання договору довічного утримання. Просить розірвати договір довічного утримання укладений між ним та ОСОБА_3 , 19 травня 2010 року, повернути сторони у первісний стан.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Позивач також у судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_5 склав заповіт на його користь та зазначив, що ОСОБА_5 писав листи відповідачу про невиконання нею своїх обов`язків у його присутності та з його допомогою. Просять позов задовольнити.

Відповідач та її представник, в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що відповідач належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, вона надавала матеріальну допомогу ОСОБА_5 , забезпечувала продуктами харчування, надавала побутові послуги, забезпечувала належними лікувальними засобами. Жодних претензій раніше ОСОБА_5 до неї не мав щодо виконання нею договору та звернувся із листами щодо невиконання нею своїх обов`язків виключно перед зверненням до суду. А також, зазначила, що ОСОБА_5 отримував кошти від неї навіть після звернення до суду. Крім того, пояснила, що ОСОБА_5 повідомив їй, що звернувся до суду, оскільки хотів продати квартиру ОСОБА_1 . Вважають, що позов є безпідставним та просять у його задоволенні відмовити.

Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні справи покликається на розсуд суду, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Судом встановлено, що 19 травня 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання за яким ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , взамін чого ОСОБА_3 зобов`язалась забезпечувати житлом, здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу, побутові послуги, забезпечувати належними лікувальними засобами, іншими видами метеріального забезпечення та доглядом. Грошова оцінка зазначених у договорі видів матеріального забезпечення, визначалась в сумі 250,00 грн. на місяць.

На підставі вказаного договору довічного утримання за ОСОБА_3 , було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25 липня 2018 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Як безспірно встановлено у ході судового розгляду відповідач належно та у повній мірі виконувала вказані умови договору а саме, здійснювала належний догляд ОСОБА_5 , забезпечувала його харчування, надавала йому медичні послуги, побутові послуги, такі як прибирання, прання білизни, тощо. Також ОСОБА_5 отримував від відповідача матеріальну допомогу, передбачену умовами договору.

Зокрема, згідно розписок ОСОБА_5 . ОСОБА_3 надавала матеріальне забезпечення ОСОБА_5 з 2010 року по 2018 рік.

Також відповідно до касових чеків від 01 вересня 2017 року, 22 січня 2018 року, 24 січня 2018 року, розписок ОСОБА_5 від 29 жовтня 2017 року, 27 листопада 2017 року, 22 грудня 2017 року, 24 січня 2018 року, 25 січня 2018 року, 29 січня 2018 року, 07 січня 2018 року, 19 січня 2018 року, 10 жовтня 2017 року, 10 жовтня 2017 року, 06 березня 2018 року ОСОБА_3 забезпечувала харчування ОСОБА_5 та його лікування.

Суд вважає, що покликання позивача та його представника на те, що ОСОБА_3 не мала наміру належного забезпечення ОСОБА_5 та не виконувала умови договору належним чином, не доглядала за ним, не несла витрати на його лікування, є надуманим та голослівним, оскільки в ході розгляду справи ні позивачем, ні його представником не надано суду жодних належних доказів умисного невиконання ОСОБА_3 умов договору та звернення відчужувача ОСОБА_5 з відповідними скаргами на дії ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 18 договору довічного утримання від 19 травня 2010 року, договір може бути розірваний за згодою сторін або за рішенням суду. Однак суду не надано переконливих доказів того, що відчужувач, який був обізнаний з даними умовами договору, протягом життя та до вересня 2017 року, тобто фактично до подання позову до суду, вчиняв будь-які дії спрямовані на його розірвання, внаслідок невиконання ОСОБА_3 умов договору.

Окрім того, на переконання суду, саме поняття договору довічного утримання та його природа передбачають не тільки фінансове забезпечення відчужувача, але і надання йому інших послуг у виді догляду та необхідної відчужувачу допомоги.

Дані обставини справи сверджуються також показами свідків, зокрема свідок ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 постійно доглядала ОСОБА_5 , коли ОСОБА_5 перебував у лікарні на вул. Топольній , ОСОБА_3 постійно за ним доглядала, оскільки там працювала. Жодних конфліктів між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не було. ОСОБА_5 зловживав алкоголем та хотів розірвати договір довічного утримання, оскільки хотів продати квартиру і казав, що у нього є покупець. ОСОБА_3 витрачали близько 1500,00 грн. в місяць на належне утримання ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_7 , в судовому засіданні пояснила, що відповідача ОСОБА_3 знає з дитинства. Вона була сусідкою ОСОБА_5 , віталась з ним при зустрічі, він ніколи не скаржився на ОСОБА_3 , казав, що має опікуна. Вона постійно бачила ОСОБА_3 та її маму, які навідувались до ОСОБА_5 один раз у тиждень, а інколи один раз у два тижні. ОСОБА_5 зловживав алкогольними напоями.

Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні пояснила, що є донькою відповідача, а також зазначила, що ОСОБА_3 постійно надавала допомогу ОСОБА_5 , продукти та гроші. У ОСОБА_3 та ОСОБА_5 завжди були хороші відносини, а погіршились у вересня 2017 року.

Оцінюючи покази даних свідків, суд надає їм віри оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Крім того, ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 не приходила до нього, передавала гроші один раз у місяць. Він самостійно оплачував за лікування, а відповідач не навідувала його у лікарні. Також, ОСОБА_3 не здійснювала догляд за квартирою, не прибирала у ній, поки він ходив, він хотів сам прибирати. Конфлікт у нього з ОСОБА_3 почався у 2012-2013 роках.

Свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні пояснив, що з 2014 року він був сусідом ОСОБА_5 він неодноразово просив позичити йому кошти, допомогти, сходити у магазин та аптеку. Він опікувався ним, коли ОСОБА_5 його просив. Відповідача ОСОБА_3 він не бачив ніколи.

Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні пояснила, що перебувала у відносинах з ОСОБА_5 та вони вживали алкогольні напої разом. У квартирі ОСОБА_5 було брудно, продуктів не було. Вона знає, що ОСОБА_5 допомагав позивач, а до того допомагала відповідач. Наскільки вона знає, позивач також давав гроші ОСОБА_5 , а відповідач приносила харчі.

Суд критично оцінює пояснення даних свідків, оскільки вони не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, є загальними, неконкретними, суперечливими, спростовані у ході судового розгляду об`єктивними показами інших свідків та матеріалами справи.

Також, суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_11 , оскільки вони жодним чином не стверджують та не спростовують належне виконання ОСОБА_3 своїх обов`язків відповідно до довору довічного утримання.

Крім того, суд не бере до уваги листи ОСОБА_5 від 07 вересня 2017 року та 27 вересня 2017 року, оскільки вони жодним чином не стверджують неналежне виконання ОСОБА_3 своїх обов`язків згідно договору довічного утримання, скеровані перед поданням позову до суду, жодних інших скарг на дії ОСОБА_3 та виконання нею даного договору не було, а відтак суд вважає, що такі листи спрямовані виключно з метою подання позову до суду.

З огляду на наведене суд вважає, що, в судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, позивачем та його представником не подано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів і судом не отримано доказів на підтвердження того, що відповідачем порушено умови спірного договору довічного утримання, внаслідок чого оспорюваний договір довічного утримання може бути розірвано.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, оскільки позивачем та його представником не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження, вимоги позивача не грунтуються на справедливості, добросовісності та розумності, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи державного нотаріуса Другої Львівської державної нотаріальної контори Палажій Галини Василівни про розірвання договору довічного утримання - відмовити за його безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш