Справа № 489/252/19
Номер провадження 4-с/489/17/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2

Вказував на те, що в провадженні головного державного Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2В знаходиться виконавче провадження №19572973 з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно починаючи з 02.10.2009 року до повноліття, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 07.05.2010 року.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що:

-державним виконавцем було порушено ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження»;

-так, державний виконавець не встановив інформацію про майновий стан боржника;

-державним виконавцем не вірно вказаний період з якого саме почалася нараховуватись заборгованість по сплаті аліментів;

-не встановив підстав невиконання боржником рішення суду, чим порушив вимоги законодавства та не виконав обовязків, покладених на нього;

Посилаючись на вищевикладене, скаржник просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 в частині необґрунтованого розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за № 72341 від 21.11.2018 року у ВП № 19572973 щодо виконання виконавчого листа № 2-2019 виданого 07.05.2010 року виданого Ленінським районним судом Миколаївської області про стягнення аліментів на утримання доньки; визнати протиправною та скасувати Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію на інші доходи від 20.11.2018 року;визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 23.11.2018 року та зобовязати внести відповідні зміни до реєстру; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 30.11.2018 року; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською,пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 30.11.2018 року; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 30.11.2018 року; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 30.11.2018 року; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця про накладення арешту від 13.12.2018 року.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Скаржник у своїй скарзі посилається на те, що Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий за № 2-2019 від 07.05.2010 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно починаючи з 02.10.2009 року до повноліття.

Проте з доданих до матеріалів скарги вбачається, що справа за № 2-2019/2010 розглядалася Заводським районним судом м. Миколаєва, а тому дана скарга не підсудна Ленінському районному суду м. Миколаєва.

Отже, суд, який розглянув справу як суд першої інстанції є Заводський районний суд м. Миколаєва, що є підставою для направлення справи за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що дана справа не підсудна Ленінському районному суду м. Миколаєва, відтак її необхідно передати за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва .

Керуючись ст.ст. 10,30, 31,447,448 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Передати матеріали скарги № 489/252/19 ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2,за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Н.С. Тихонова