Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"18" січня 2019 р. 145/1884/18

2/145/129/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гришовецької сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тиврівська районна державна адміністрація Вінницької області

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 21 жовтня 2002 року помер його батько ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) на території Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області за межами населеного пункту с. Кобилецьке.

За життя його батько ОСОБА_3 належним йому майном не розпорядився.

Він є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після нього.

Крім нього інших спадкоємців першої черги спадкування за законом немає.

Він прийняв спадщину в силу ст. 549 ЦК України 1963 року, п. 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року, чинних на час відкриття спадщини так як до шести місяців з часу відкриття спадщини вступив у володіння та управління спадковим майном, здійснював догляд за житловим будинком з господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою.

З метою оформлення прийнятої спадщини він звернувся до Тиврівської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно на ім'я спадкодавця.

Державний акт на право приватної власності на землю взамін сертифіката на ім'я спадкодавця було видано на руки йому.

В даний час ця обставина перешкоджає йому оформити спадщину, оскільки державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця, у зв'язку з чим він не має юридичної сили, а сертифікат на право на земельну частку (пай) ним зданий відповідно до чинного на той час законодавства при видачі вищевказаного державного акта.

Крім того, перешкодою для оформлення спадщини є також і та обставина, що і в державному акті на право колективної власності на землю на КСП «Поділля» с. Кобилецьке від 04.01.1996 року, і в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0341622 від 31.07.1997 року прізвище спадкодавця помилково зазначено як ОСОБА_4, тоді як згідно свідоцтва про смерть вірним його прізвищем було ОСОБА_3.

Просить встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0341622 від 31.07.1997 року, виданий Тиврівською районною державною адміністрацією Вінницької області на ім'я ОСОБА_4 належав померлому 21 жовтня 2002 року в с. Кобилецьке Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3.

Визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) на території Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області за межами населеного пункту с. Кобилецьке в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 21 жовтня 2002 року в с. Кобелецьке Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник Гришовецької сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, позовні вимоги визнає.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

21 жовтня 2002 року помер ОСОБА_3, що стверджується його свідоцтвом про смерть (а.с. 8), який до дня смерті проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідкою виконкому Гришовецької сільської ради № 285 від 14.07.2018 року (а.с. 12).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) на території Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області за межами населеного пункту с. Кобилецьке.

За життя ОСОБА_3 належним йому майном не розпорядився.

Позивач - син померлого, що стверджується рішенням Тиврівського районного суду у справі № 145/571/18 від 08.06.2018 року (а.с. 10-11) є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після нього.

Крім нього інших спадкоємців першої черги спадкування за законом немає.

Позивач прийняв спадщину в силу ст. 549 ЦК України 1963 року, п. 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року, чинних на час відкриття спадщини так як до шести місяців з часу відкриття спадщини вступив у володіння та управління спадковим майном, здійснював догляд за житловим будинком з господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою, що стверджується довідкою виконавчого комітету Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 24.07.2018 року № 286 (а.с. 13).

З метою оформлення прийнятої спадщини позивач звернувся до Тиврівської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно на ім'я спадкодавця, що стверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1679/02-14 від 02.10.2018 рокук (а.с. 23).

Разом з тим право на вищезазначену земельну ділянку входить до складу прийнятої ним спадщини, виходячи з наступного.

За життя ОСОБА_3 був членом КСП «Поділля» с. Кобелецьке Тиврівського району Вінницької області і мав право на земельну частку (пай) у землях даного КСП, відповідно до державного акту на право колективної власності на землю від 4 січня 1996 року.

Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8.08.1995 р. № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із змінами внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р. № 2, член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну часта (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до державного акта на право колективної власності на землю виданого КСП «Поділля» с. Кобилецьке Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3 був включений до списку громадян - членів даного КСП за № 75.

Державний акт на право колективної власності на землю було видано КСП "Поділля" 04.01.1996 року, відтак з цього часу спадкодавець набув право на вищевказану земельну частку (пай).

При цьому право спадкодавця на земельну частку (пай) було посвідчене сертифікатом серії ВН № 0341622 виданим Тиврівською районною державною адміністрацією 31 липня 1997 року на підставі розпорядження Тиврівської райдержадміністрації від 21 квітня 1996 року № 101 - р. , що стверджується записами в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с. 17).

З Книги реєстрації сертифікатів вбачається, що розмір належної спадкодавцю земельної частки (паю) становив 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

В подальшому на підставі розпорядження Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області від 10.12.2002 року № 333 - р земельні частки (паї) були виділені в натурі та передані із земель колективної власності КСП «Поділля» с. Кобелецьке Тиврівського району Вінницької області його членам із видачею державних актів на право приватної власності на землю.

Зокрема в рахунок належної ОСОБА_3 за життя земельної частки (паю) на території Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області було виділено в натурі земельну ділянку № 187 площею 2,5527 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області та видано на ім'я спадкодавця державний акт на право приватної власності на землю серії І -ВН № 043989 від 12 лютого 2003 року (а.с. 18).

Державний акт на право приватної власності на землю взамін сертифіката на ім'я спадкодавця було видано на руки позивачу і перешкоджає йому оформити спадщину, оскільки державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця, у зв'язку з чим він не має юридичної сили, а сертифікат на право на земельну частку (пай) ним зданий відповідно до чинного на той час законодавства при видачі вищевказаного державного акта.

Крім того, перешкодою для оформлення спадщини є також і та обставина, що і в державному акті на право колективної власності на землю на КСП «Поділля» с. Кобилецьке від року, і в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0341622 від 31.07.1997 року прізвище спадкодавця помилково зазначено як ОСОБА_4, тоді як згідно свідоцтва про смерть вірним його прізвищем було ОСОБА_3.

Факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0341622 від 31.07.1997 року, виданий Тиврівською районною державною адміністрацією Вінницької області на ім'я ОСОБА_4 належав померлому 21 жовтня 2002 року в с. Кобилецьке Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3 стверджується відповідним записом в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с. 17) та свідоцтвом про смерть спадкодавця (а.с. 8), в яких імена та по - батькові власника сертифікату та померлої особи співпадають, а їх прізвища є співзвучними, виписками з погосподарської книги Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області за 1964 -1966 роки (а.с. 16) та за 1983 -1985 роки (а.с. 15), а також довідкою виконкому цієї ж ради від 27.09.2018 року № 375 (а.с. 14), згідно якої, особи з однаковими іменами та по - батькові «Володимир Савович» та схожими прізвищами «Різник», «Резнік» одночасно на території Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області не проживали - це одна і та ж сама особа.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ч. 2 ст. 548, 549 ЦК України 1963 р., ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0341622 від 31.07.1997 року, виданий Тиврівською районною державною адміністрацією Вінницької області на ім'я ОСОБА_4 належав померлому 21 жовтня 2002 року в с. Кобилецьке Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) на території Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області за межами населеного пункту с. Кобилецьке в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 21 жовтня 2002 року в с. Кобелецьке Тиврівського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 25.01.2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.