Справа 431/6863/18
Провадження 2/431/200/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Воронкіна О.А.,

за участі секретаря Дубініної О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 08 липня 2013 року померла ОСОБА_3, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку № 45 по вул. Миру в м. Старобільську Луганської області. У вказаному будинку вони проживали разом та були зареєстровані в ньому. ОСОБА_3 за життя склала заповіт, посвідчений 04.10.1990 року ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою, відповідно до якого все своє майно вона заповідала йому. 11.10.2018 року він звернувся до нотаріуса з питання оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано звернутися до суду з заявою з питання визнання права власності на самочинно реконструйований житловий будинок, який належав померлій. За життя ОСОБА_3 придбала будинок № 45 по вул. Миру в м.Старобільську загальною площею 82,00 кв.м, з яких житлова площа становить 40,6 кв.м, згідно договору купівлі-продажу від 04.10.1990 року. Протягом 1990-2008 років нею було здійснено самовільне будівництво та перебудову житлового будинку, в результаті чого площа будинку була збільшена. Рішенням ОСОБА_2 міської ради № 13/413 від 30.12.2003 року ОСОБА_3 передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 0,0713 га для обслуговування житлового будинку та господарських побудов по вул. Пролетарській (нині Миру) 45 у м. Старобільську. 18.08.2008 року нею був отриманий технічний паспорт на житловий будинок загальною площею 115,0 кв.м., в т.ч. житловою 71,1 кв.м. Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №131/1 від 25.11.2008 року, ОСОБА_3 було дозволено виконану перебудову зберегти та зобовязано розробити та затвердити в установленому законом порядку проект на житловий будинок. На виконання рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради вона затвердила архітектурно-технічний паспорт на самовільно побудовані будівлі, а саме: частину житлового будинку, сарай літ «Б», сарай літ «В», сарай літ «С» та навіс літ «Ж». Однак, своєчасно виконану перебудову в житловому будинку не встигла зареєструвати. Згідно ч.3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Оскільки спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на обєкти самочинного будівництва в порядку спадкування, та враховуючи що існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 08 липня 2013 року, а саме на домоволодіння № 45 по вул. Миру в м. Старобільську Луганської області, яке складається з житлового будинку літ. «А-1 (а,а1)», сараю з прибудовами літ. «С», сараю літ. «В», сараю літ. «Б», гаражу літ. «Г», навісу літ «Ж», погрібу літ. «п/г», огорожі літ. «№ 1-2» та колодязю літ. «№3», загальною площею 115,0 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., з яких частина побудов є самочинно збудованими, а саме: частина житлового будинку літ. «А-1 (а,а1)», сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай з прибудовами літ. «С», навіс літ «Ж».

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Луганської області в підготовче засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляду справи у відсутності представника відповідача.

У звязку з чим на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ст. 1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08 липня 2013 року в м. Старобільськ Луганської області. Заповіт не змінений та не скасований.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 прийняв спадщину.

Спори про спадкування підлягають розгляду у судовому порядку у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину підтверджена відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Матеріалами справи підтверджена відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1

Згідно копії договору купівлі-продажу будинку від 04.10.1990 року, загальна площа становить 82,00 кв.м., житлова площа 40,6 кв.м. (а.с. 23).

Згідно копії технічного паспорта від 18.08.2008 року на житловий будинок за адресою вул. Пролетарська (нині вул. Миру), буд. 45 у місті Старобільськ Луганської області, який оформлено на ОСОБА_3, зазначено, що житловий будинок належить їй ціла частина і має житлову площу 71,1 кв.м, загальну площу 115,0 кв.м, а також позначку про самовільні побудови: «частина житлового будинку літ. «А-1 (а,а1)», сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай з прибудовами літ. «С», навіс літ. «Ж» (а.с.16-22).

Згідно копії рішення ОСОБА_2 міської ради № 13/413 від 30.12.2003 року ОСОБА_3 передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 0,0713 га для обслуговування житлового будинку та господарських побудов по вул. Пролетарській (нині Миру) 45 у м. Старобільську (а.с. 15).

За частиною 3 ст. 376 Цивільного кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

За ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Нотаріально оформити спадкові права на нерухоме майно позивач не має можливості, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 28-29).

Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`ясень, наданих у п.7 ППВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз`ясень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (ст. 1216, 1218 ЦК України).

Крім того, відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідач цілком визнав позов, про що ним подано до суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Суд, згідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 328, 376, 1216, 1218, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст.12,13,82,200,258,265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3, яка померла 08 липня 2013 року, на домоволодіння № 45 по вул. Миру в м. Старобільську Луганської області, яке складається з житлового будинку літ. «А-1 (а,а1)», сараю з прибудовами літ. «С», сараю літ. «В», сараю літ. «Б», гаражу літ. «Г», навісу літ «Ж», погрібу літ. «п/г», огорожі літ. «№ 1-2» та колодязю літ. «№3», загальною площею 115,0 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., з яких частина побудов є самочинно збудованими, а саме: частина житлового будинку літ. «А-1 (а,а1)», сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай з прибудовами літ. «С», навіс літ «Ж».

Рішення суду може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Воронкін О.А.