ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2358/19 Справа № 216/5161/18 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони

позивач: Криворізька місцева прокуратура №3 Дніпропетровської області

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області, яка діє в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міської районної у місті ради на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року, яке постановлено суддею Кузнецовим Р.О. у місті Кривому Розі, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року керівник Криворізької місцевої прокуратури № 3 звернувся з позовом в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міського районної у місті ради, до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів по державним соціальним допомогам.

14 вересня 2018 року ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху. Прокурору надано час для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

17 жовтня 2018 року ухвалою суду позовну заяву прокурора в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міської районної у місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів по державним соціальним допомогам було повернуто заявнику, оскільки вказані судом недоліки в ухвалі від 14.09.2018 року у встановлений судом строк не усунені.

Не погодившись із ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а саме статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статті 56, 57, 185 ЦПК України, внаслідок чого висновки суду не відповідають обставинам справи.

На думку прокурора, суд залишив поза увагою те, що факт подання ОСОБА_1 недостовірних даних, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, був встановлений управлінням ще у листопаді 2017 року, що підтверджується Актом від 03.11.2017 року.

Зазначає що суд безпідставно дійшов висновку про те, що прокурором в уточненій позовній заяві наведені доводи, які суперечать відомостям, викладеним управлінням у листі від 22.05.2018 року №8/30-1751, тоді як саме цим листом, актом перевірки від 03.11.2017 року, повідомленнями (претензіями) управління підтверджує те, що з листопада 2017 року по травень 2018 року управлінням не вжито заходів щодо захисту інтересів держави в суді, що вказує на неналежне виконання своїх обов'язків управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міської районної у місті ради.

Апелянт зауважує на тому, що прокурором пред'явлено позовну заяву з повним дотриманням вимог законодавства, вказано уповноважений орган - управління, встановлено, що ним не здійснено повноваження щодо своєчасного звернення до суду, встановлена причини, визначено у чому полягає порушення інтересів держави, та необхідність їх захисту.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в вересні 2018 року керівник Криворізької місцевої прокуратури № 3 звернувся з позовом в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міського районної у місті ради, до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів по державним соціальним допомогам.

14 вересня 2018 року ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху, оскільки як зазначив суд, позов в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міської районної у місті ради поданою особою, яка не має повноважень на ведення справи, так як позивачем не доведено наявність обставин, які б свідчили про неможливість Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міської районної у місті ради самостійно звернутися до суду (а.с.10-11).

Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року позовну заяву прокурора в інтересах Центрально - Міської районної у місті ради про стягнення надміру виплачених коштів по державним соціальним допомогам було повернуто заявнику, оскільки вказані судом недоліки в ухвалі від 14.09.2018 року у встановлений судом строк не усунені (а.с. 18).

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, оскільки він не відповідає вимогам процесуального законодавства та наявним в матеріалах справи доказам, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Стаття 55 Конституції України закріплює право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.

Відповідно до ч. 3ст. 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

Згідно частини 4 статті 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно положень ч. 1 ст.167 ЦК України, держава діє у цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено. Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Згідно із Законом України «Про прокуратуру» повноваження прокурора щодо представництва в суді звузилися, а саме прокурори повинні втручатися лише тоді, коли особи або їх представники не здійснюють або неналежним чином здійснюють захист (п. 2 ст. 23), виключається представництво держави в окремих випадках (п.3 ст. 23) та вимагається обґрунтування підстав для такого представництва (п. 4 ст. 23).

Враховуючи, що нову редакцію Закону України «Про прокуратуру», яка набрала чинності 15 липня 2015 року, прийнято саме з метою наближення до міжнародних стандартів, при її застосуванні судам слід враховувати, що зазвичай Європейський суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора в судовому провадженні та вирішує, наскільки участь прокурора в розгляді справи відповідає принципу рівності сторін, вивчаючи кожний випадок окремо.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту, чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб'єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб'єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 18 травня 2018 року Криворізька місцева прокуратура № 3 звернулася до Центрально - Міської районної у місті ради щодо надання інформації стосовно осіб, які мають заборгованість із надмірно сплачених коштів субсидії.

Листом Центрально - Міської районної у місті ради від 22 травня 2018 року повідомлено, що 03.11.2017 року в ході проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надалась ОСОБА_1 для призначення субсидії, було встановлено факт ненадання ним інформації про придбання автомобіля, в зв'язку з чим було складно акт (а.с. 64 - 65).

Внаслідок ненадання ОСОБА_1 інформації щодо придбання подружжям автомобіля вартістю понад 50 тис. грн. менше, ніж за 12 місяців до звернення із заявою про призначення субсидії, йому була призначена житлова субсидія, яка сплачувалась з 01.10.2015 року по 30.09.2016 рік, в загальній сумі 11 283 гривень 68 копійок (а.с. 66).

Управлінням праці та соціального захисту населення неодноразово направлялась претензія про сплату надміру перерахованих коштів, однак в добровільному порядку ОСОБА_1 надмір виплачених в повному обсязі коштів не відшкодовано.

На цей час заборгованість ОСОБА_1 перед управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міської районної у місті ради становить 7 983 гривень.

Однак, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міського районної у місті ради позовну заяву до суду не пред'явив.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Криворізькою місцевою прокуратурою № 3 було направлено листа - повідомлення від 30 серпня 2018 року за № 57-6242 вих. 18 до Управління праці соціального захисту населення виконкому Центрально - Міської районної у місті ради про наявність підстав для представництва інтересів держави для направлення позовної заяви до Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплачених коштів по державним соціальним допомога в сумі 7 983 гривень (а.с. 67).

Зазначені норми Закону України «Про прокуратуру» та ЦПК України визначають, що прокурор, реалізуючи конституційну функцію представництва інтересів держави в суді, має право звертатись до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, обґрунтувавши при цьому в чому полягає порушення інтересів держави.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, колегія суддів вважає, що прокурором надано належне обґрунтування щодо порушення інтересів держави та необхідність їх захисту у даній справі.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що позов в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міського районної у місті ради подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, оскільки позивачем недоведена наявність обставин, які б свідчили про неможливість Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міського районної у місті ради самостійно звернутись до суду, є передчасним.

Як встановлено статтею 379 ЦПК України, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокуратури Дніпропетровської області, яка діє в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міського районної у місті ради є обґрунтованими, ухвала Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, за правилами ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню та направленню справи до суду першої інстанції для вирішення питання згідно вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області, яка діє в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міського районної у місті ради - задовольнити.

Ухвалу Центрально - міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року скасувати.

Цивільну справу за позовом керівника Криворізької місцевої прокуратури № 3, який діє в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально - Міського районної у місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів по державним соціальним допомогам направити до Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, для вирішення питання згідно вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: