Єдиний унікальний номер 233/3254/18
Номер провадження 22-ц/804/178/19
Єдиний унікальний номер 233/3254/18 Головуючий у 1 інстанції Наумик О.О.
Номер провадження 22-ц/804/178/19 Суддя - доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

17 січня 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Жданової В.С., Тимченко О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького апеляційного суду у місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 233/3254/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки виплати сум, що належать від підприємства,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»,

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2018 року , ухвалене в залі суду в місті Костянтинівка Донецької області,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 08 липня 2016 року вона була прийнята на посаду електромеханіка дільниці 1 групи у виробничий підрозділ «Ясинуватська дистанція сигналізації та зв'язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». 03 липня 2017 року була звільнена в зв'язку з переведенням до структурного підрозділу «Слов'янська дистанція сигналізації та зв'язку» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. На день звільнення суми, що належать від підприємства їй не виплачені. З урахуванням уточнення позовних вимог просила суд стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості із заробітної плати за період з 01 березня 2017 року по 03 липня 2017 року у сумі 15072,37 грн., грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 14 днів у сумі 2932,53 грн., середній заробіток за період затримки з 04 липня 2017 року по 02 липня 2018 року у сумі 64557.50 грн. та донарахувати по день фактичного розрахунку, а загалом - 82562,40грн..

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки виплати сум, що належать від підприємства, задоволено частково; стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 березня 2017 року по 03 липня 2017 року у розмірі 15072грн. 37коп, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 2932 грн. 57 коп., а загалом - 18004грн. 94коп.; стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» судовий збір у розмірі 1762грн.00коп.

На зазначене судове рішення ОСОБА_1 та ПАТ «Українська залізниця» подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ «Українська залізниця» просили рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що провадження у справі необхідно зупинити за наступних підстав.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З Єдиного реєстру судових рішень з`ясовано, що Великою Палатою Верховного Суду переглядається судове рішення у подібних правовідносинах - у справі №582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

З огляду на обставини справи №582/1001/15-ц вбачається, що Верховному Суду необхідно вирішити питання про правильне застосування норм статей 34, 113 КЗпП України, статей 1 та 12 Закону України «Про оплату праці», статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки», зокрема, шляхом роз'яснення:

1. Чи вважається простоєм не з вини працівника неможливість виконання ним трудових обов'язків внаслідок припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил), який оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу);

2. Чи вважається припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) простоєм, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з вини працівника, коли за працівником зберігається середній заробіток.

3. Чи допускається оформлення підприємством працівнику відпустки без збереження оплати праці на період припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) без відповідної заяви працівника про це та без обмеження такої відпустки конкретним строком.

Верховний Суд зазначив, що, враховуючи численні випадки припинення діяльності підприємств (в тому числі державних установ) на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) правове врегулювання характеру трудових відносин, що виникають між працівником та підприємством внаслідок вимушеного припинення діяльності підприємства, містить виключну правову проблему та необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики як в порядку цивільного, так і адміністративного судочинства.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, а саме фізичної особи, яку звільнено в 17 липня 2017 року, та підприємства, яке припинило діяльність на території проведення антитерористичної операції, а також об'єкта та предмета правового регулювання, а саме характеру трудових відносин, що виникають між працівником та підприємством внаслідок вимушеного припинення діяльності підприємства, а також умов застосування правових норм.

Враховуючи, що у справі №582/1001/15-ц, яка перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду і даної цивільної справи № 233/3254/18, тотожні об'єкт та предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм, суд вважає, що існують підстави для зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 252, 253, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі № 233/3254/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки виплати сум, що належать від підприємства, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2018 року зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у цивільній справі № 582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: