Справа № 750/7127/18
Провадження № 2/750/48/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_6 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

12.07.2018 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив визнати незавершене будівництво житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 . Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В період шлюбу подружжя побудувало будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 за проектом на ім`я матері його дружини ОСОБА_4 . В 1999 році будинок мав 55% готовності, який ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу було продано ОСОБА_7 . Станом на 2004 рік будинок мав 100% готовності. В жовтні 2006 році шлюб між сторонами було розірвано. Позивач знявся з реєстрації та почав проживати за адресою своїх батьків. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 . До спадкового майна померлої належить земельна ділянка площею 0,100 га по АДРЕСА_1 наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки об`єкт незавершеного будівництва зведений за час шлюбу, тому може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток, тому просить визнати незавершене будівництво житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими спорудами.

У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 суду пояснила, що вона перебувала на квартирному обліку, у зв`язку з чим їй виділили земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку. Спірний будинок будували всі разом. Зокрема ОСОБА_5 давав кошти на будівництво, наймав бригади, які здійснювали будівництво та оплачував їх роботи. Також допомагали в будівництві і батьки ОСОБА_5 її донька та вона. Коли будинок мав 55% готовності вона продала його своїй дочці. Після того як її дочка та ОСОБА_5 розійшлися останній переїхав та до будинку не заходив, навіть коли забирав сина, йому виводили дитину до машини, на якій він приїжджав. За весь час після розлучення був у будинку 3-4 рази. Крім того, вказала, що на момент коли позивач та її донька розійшлися, вони вже проживали у спірному будинку, в якому уже були готові декілька кімнат. Після розлучення ОСОБА_5 грошових коштів у будинок не вкладав, всі подальші роботи, які були зроблено, а саме: утеплення будинку, обкладення території плиткою, побудова другого входу, крильця та хвіртки були здійснені за кошти її дочки.

Відповідач ОСОБА_2 подала письмові заперечення проти задоволення позову, одночасно наполягала на застосуванні судом строку позовної давності, оскільки після розлучення її батьків пройшло 12 років, та після розлучення спірний будинок додатково облаштовувався, були добудовані деякі приміщення, двір вимощений плиткою, побудована альтанка та вартість спірного будинку значно збільшилася.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову та застосувати строк позовної давності.

Законний представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи, сповіщався в установленому законом порядку.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.1987 року. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.10.2006 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с. 107, 108).

Згідно із копією Виписки на підставі рішення №70 від 18.03.1992 року «Про надання дозволу на будівництво (перебудови) індивідуального житлового будинку громадянину ОСОБА_4 виконком Чернігівського району Ради народних депутатів вирішив надати дозвіл ОСОБА_4 на будівництво індивідуального житлового будинку на 4 кімнати житловою площею 59 кв.м і господарських будівель для особистого підсобного господарства площею 47 кв.м в АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 1000 кв.м

Згідно із довідки ДКП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» від 16.09.1999 року №874, яка видана ОСОБА_4 в тому, що готовність недобудованого житлового будинку в АДРЕСА_1 складає 55%. Відсоток готовності також зазначений в оцінювальному акті від 16.09.1999 року. А також наявний ескіз земельної ділянки по АДРЕСА_1 станом на 16.09.1999 року на якому мається запис про те, що житловий будинок в 2-х рівнях.

Згідно із технічним описом житловий будинок станом на 16.09.1999 перебував у стадії будівництва та складався з наступних конструктивних елементів: фундамент - бетонні блоки; стіни - цегляні, перегородки - цегляні в стадії будівництва; перекриття - з/б плити без утеплення, підлога - відсутня; покрівля - шифер, сходи - відсутні; вікна - спарені, засклені, двері - тільки зовнішні; інженерне обладнання та опалення відсутнє; оздоблення зовнішнє - розшивка швів, оздоблення внутрішнє - відсутнє.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 08.12.1999 р. (а.с. 20) ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_7 купила незакінчений будівництвом житловий будинок, що становить 55% готовності, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташований на землях Улянівської сільської Ради.

Згідно із Генеральним планом земельної ділянки АДРЕСА_1 , складеним Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 09.11.2004 р. Оцінювальним актом про будинок А-2 по АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 , складеним станом на 09.11.2004 р., а також згідно із копією Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого за станом на 09.11.2004 р., інвентаризаційна справа №21952-6 (а.с. 8-9) на земельній ділянці станом на 09.11.2004 р. був розташований житловий будинок літ. А-2 з бетонним ґанком.

Згідно із Оцінювальним актом про будинок А-2 по АДРЕСА_1 , складеним станом на 09.11.2004 р., рік побудови житлового будинку - 2004 р.

Згідно із технічним описом житловий будинок станом на 09.11.2004 р. складався з наступних конструктивних елементів та був забезпечений наступними інженерними мережами: фундамент - бетон товщ. 0,60 м; стіни в 2,5 цеглини; перегородка - цегляні оштукатурені; перекриття - з/б плити; підлога дер., плитка, паркет; покрівля - шифер; вікна - створчаті, фільончаті; сходи - дерев`яні; інженерне обладнання: газ, вод., канал., ванна, опалення водяне; ганок - бетонний.

Згідно із Інформаційною довідкою КП Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 18.06.2018 р. за №6838 Комунальне підприємство Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради повідомляє, що станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано. При цьому в примітці вказано про те, що: Згідно даних технічної інвентаризаиії від 09.11.2004 р. житловий будинок літ. А-2 мав 100% готовності.

Відповідно до копії Акту про приймання закінченого будівництвом об`єкта системи газопостачання Внутрішнє газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1 від 07.06.2004 р., згідно із якою будівельно-монтажні роботи виконані в повному обсязі у відповідності з проектом, вимогам ДБН В.2.5- 20-2001 і Правил безпеки систем газопостачання України. Будівництво здійснювалось у червні 2004 р. (а.с. 153).

Згідно висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №СЕ-1202-1-1070.19 від 14.08.2019 встановлено, що дата визначення ступеня готовності будинку АДРЕСА_1 є ретроспективною 03.10.2006, тобто з досліджуваної дати до моменту проведення експертизи минуло вже майже 13 років, у зв`язку з чим фактично провести обстеження об`єкту станом на 03.10.2006 з метою визначення його ступеня готовності експерту неможливо, можливо лише за наявними документами, а саме виходячи з наданих на дослідження матеріалів.

Враховуючи те, що в матеріалах технічної інвентаризації відображається стан об`єкту нерухомості на момент проведення обстеження, у тому числі зазначаються його геометричні розміри, матеріали конструктивних елементів тощо, та матеріалами інвентаризаційної справи №21952, а саме згідно з Генеральним планом земельної ділянки АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 складеним Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 09.11.2004 р., Оцінювальним актом про будинок А-2 по АДРЕСА_1 , складеним станом на 09.11.2004 р., Експлікацією внутрішньої площі до плану житлового будинку літ. А-1 по АДРЕСА_1 , Поверховими планами житлового будинку літ. А- 2 по АДРЕСА_1 , складеними станом на 09.11.2004 р., ескізами земельної ділянки та поверхів житлового будинку по АДРЕСА_1 станом на 09.11.2004 р., Описом конструктивних елементів будинку, визначення питомої ваги, зносу тощо щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , Оцінювальним актом про будинок А-2 по АДРЕСА_1 , складеним станом на 09.11.2004 р., копією Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 09.11.2004 р., інвентаризаційна справа №21952-6, Інформаційною довідкою КП Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 18.06.2018 р. за №6838, копією Акту про приймання закінченого будівництвом об`єкта системи газопостачання Внутрішнє газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1 від 07.06.2004 р. можна зробити висновок про те, що станом на 03.10.2006 р. ступінь готовності будинку АДРЕСА_1 складав 100%.

При цьому не можливо визначити ринкову вартість будинку АДРЕСА_1 станом на 03.10.2006 року.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 приватизувала земельну ділянку площею 0,1000 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 18.09.2007 року (а.с. 10).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 67).

Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_7 заяви про прийняття спадщини подали чоловік ОСОБА_10 , дочка ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 , мати ОСОБА_4 (а.с. 65-87).

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав суду на а.с. 21-24 копії, а на а.с. 109-115 оригінали (частково) квитанцій, накладних від 19.05.1992 р. на деревину, 28.04.1993 на цемент, 02.06.1993 р. на плиту, 28.10.1994 р. на цеглу, 28.02.1996 р. на деревину, 24.05.1996 р. на ПКбО.15-8,25.10.1996 р. на розчин вапняний, 22.02.1998 р. на деревину, на яких зазначений отримувач, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_5 ; окремі копії документів нечитабельні.

Проте надані суду документи підтверджують придбання позивачем будівельних матеріалів до часу купівлі будинку його дружиною ОСОБА_8 , а після його придбання позивачем не було надано будь-яких доказів щодо здійснення будівельних робіт.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що у період з 1992 року по 1998 рік часто їздив на рибалку з батьком ОСОБА_5 та із самим ОСОБА_5 . Також він знайомий і з ОСОБА_4 . Так як він займався проектуванням газу на дому і був знайомий із ОСОБА_5 , у 1996 році після отримання ОСОБА_4 дозволу на підключення газу вони звернулися до нього як до спеціаліста у цій сфері. Він прийняв замовлення і розробив проект газопостачання, де замовниками були вказані ОСОБА_13 та Давидова. У 1996 році він також їздив дивитися будинок, котел планувалося встановити у підвалі, проте були не дотримані необхідні норми, цими питаннями з переобладнання займався батько позивача ОСОБА_14 самостійно, наступні рази коли він був у цьому будинку ніяких робочих він не бачив. У 1998 році газ уже був у будинку, всі витрати по встановленню газопостачання брав на себе ОСОБА_5 , і він особисто отримував від нього квитанції. Крім того, у 2004 році він їздив разом з ним купляти двухконтурний котел, який на той час коштував дорого, а тому позичав ОСОБА_5 120-130 грн., бо в нього не вистачало грошей для його придбання. Останній раз він був у будинку пізніше 2005 року, коли їздив на рибалку з батьком ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що є сусідом та проживає по АДРЕСА_1 . Спірний будинок почали будувати в кінці 90-х років. Він постійно почав проживати у своєму будинку з 2000 року.

В 2004 року він був у спірному будинку на дні народженні сина, його запросила дружина ОСОБА_5 . В будинку на той час все було, вони там проживали, святкували в коридорі на першому поверсі. На першому поверсі були кухня, прихожа, санвузли, стояли телевізор, диван, по будинку не ходив, чи був добудований 2 поверх на той час не знає.

Другий раз був у будинку у 2007 році, коли приходив дивитися дубові сходи, про що його попросив ОСОБА_5 , був лише на 1 поверсі, по сходах ходив, на 2 поверх не заходив.

Пізніше на прохання дружини ОСОБА_5 приходив до будинку закрити металопластикове вікно в кухні. ОСОБА_5 вдома не було, проте він приїхав ввечері. В дворі бував часто.

Пізніше він дізнався, що ОСОБА_5 переїхав проживати до своїх батьків, а перед від`їздом в ОСОБА_16 розповіла йому, що розлучилася з ОСОБА_9 . Крім того, повідомив, що ОСОБА_17 зверталася до нього, щоб він порекомендував їй бригаду, яка може утеплити будинок. Утеплювався будинок, будувалася альтанка та клалася плитка на території господарства, коли ОСОБА_5 вже не проживав у будинку.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом норм процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, сааме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідача та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

За змістом статей 51 та 175 ЦПК України на позивача покладений обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, зокрема відповідачів, які залучені до участі у справі позивачем.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 є її чоловік ОСОБА_10 , який не залучений у даній справі співвідповідачем та неповнолітній син ОСОБА_6 , статус якого визначено позивачем в якості третьої особи та не залучено співвідповідачем у даній справі, клопотання про заміну третьої особи на співвідповідача позивачем заявлено не було. Також не було заявлено клопотання про залучення співвідповідачем ОСОБА_10 . Суд з власної ініціативи позбавлений права залучати до участі у справі належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (пункт 41); від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц (пункт 50); від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4)).

З врахуванням вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже не підлягають відшкодуванню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_5 , відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 06.12.2019.

Суддя Л.В. Карапута