РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/4707/19

Провадження № 2/638/3054/19

02.12.2019 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Мхітарян Л.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Харківводоканал" про захист прав споживачів,

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до Комунального підприємства "Харківводоканал" (далі - КП «Харківводоканал», відповідач), в якій після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача 1111 грн. штрафу сплаченого за відключення та підключення каналізації, 3412,02 грн. сплачених ОСОБА_1 за договором про реструктуризацію заборгованості за послуги центрального водопостачання та водовідведення та 5000 грн. моральної шкоди.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що КП «Харківводоканал» було встановлено в її квартирі заглушки та відключено водопостачання без її відома не заходячи в квартиру. Після чого, її змусили сплатити штраф за відключення та підключення каналізації, а також укласти договір про реструктуризацію заборгованості за послуги центрального водопостачання та водовідведення на суму 4622,02 грн. Між тим, відповідно до рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 квітня 2015 року з позивача солідарно з ОСОБА_3 на користь КП «Харківводоканал» було стягнуто 1464,22 грн. заборгованості за послуги центрального водопостачання та водовідведення, в іншій частині КП «Харківводоканал» було відмовлено через застосування строків позовної давності. Незважаючи на вказане рішення суду, відповідач в суму за договором про реструктуризацію заборгованості за послуги центрального водопостачання та водовідведення було включено суму щодо періоду до якого судом застосовано строки позовної давності, який ОСОБА_1 вимушена була підписати. Оскільки вказаний договір про реструктуризацію заборгованості підписаний в результаті примусу ОСОБА_1 просить стягнути суму несплачену за договором у розмірі 3412,02 грн. з відповідача. Також ОСОБА_1 зазначила, що їй регулярно телефонували з КП «Харківводоканал» з вимогою сплатити заборгованість за послуги центрального водопостачання та водовідведення. Вказана обставина її засмучувала в результаті чого вона хворіла, тому позивач простить стягнути з відповідача моральну шкоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. До суду надав відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України №630 оплата за надані послуги здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Позивачем не були виконані умови акту цивільного законодавства з оплати наданих послуг в передбачений термін, тим самим було порушено право підприємства на отримання платежів. Статтею 19 ЦК України передбачено, що особа має право на самозахист свого цивільного права від порушень та протиправних посягань, тому відповідач мав право на тимчасове припинення надання послуг та стягнення штрафу за відключення та підключення каналізації. Крім того, чинним законодавством не заборонено відключення споживачів від централізованого водопостачання та водовідведення. Щодо стягнення суми за договором про реструктуризацію заборгованості за послуги центрального водопостачання та водовідведення відповідач зазначив, що 10.08.2017 року ОСОБА_1 особисто звернулась до відповідача із заявою, в якій просила укласти з нею договір про реструктуризацію на яку отримала відповідь, що виключає будь-яке примушення зі сторони підприємства. Крім того, обов`язок по оплаті заборгованості за межами строків позовної давності залишається і списання такої заборгованості з особового рахунку рішенням суду і чинним законодавством не передбачено. Щодо стягнення моральної шкоди відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтувала наявність моральної шкоди, протиправність дій КП «Харківводоканал», наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вину останнього в її заподіянні.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є користувачем послуг з центрального водопостачання та водовідведення. 12.12.2014 року КП «Харківводоканал» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованість з центрального водопостачання та водовідведення у сумі 3889,47 грн. за період з 01 січня 1999 року по 28 лютого 2014 року. (а.с.8)

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 квітня 2015 року позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволено частково. З ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 на користь КП «Харківводоканал» стягнуто 1464,22 грн. заборгованості за послуги центрального водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2010 року по 31.07.2013 року. В іншій частині КП «Харківводоканал» було відмовлено через застосування строків позовної давності.(а.с.7)

Через наявність заборгованості за послуги центрального водопостачання та водовідведення квартиру позивача було відключено від центрального водовідведення. Після чого ОСОБА_1 було сплачено штраф за відключення та підключення каналізації, що підтверджується квитанціями Приватбанку (а.с.6).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-ІV), комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з постачання холодної води і водовідведення, порядок обліку і оплати цих послуг регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Цими Правилами встановлені права та обов`язки виконавця послуг, яким у даному випадку є КП «Харківводоканал» .

Відповідно з пунктом 32 Правил виконавець має право: 1) у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги нараховувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором; 2) вносити за погодженням із споживачем у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги; 3) вимагати від споживача дотримання нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) доступу, у тому числі несанкціонованого, в приміщення споживача для ліквідації аварій відповідно до встановленого законом порядку.

Згідно із пунктом 33 Правил виконавець зобов`язаний: своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; відновлювати надання послуг за письмовою заявою споживача шляхом зняття пломб із запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) протягом доби.

Частиною третьою ст.16 Закону № 1875-ІV визначено, що комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за окремими винятками, до числа яких не віднесено наявність у споживачів заборгованості за надані послуги.

Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27 червня 2008 року № 190, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування, передбачено відключення від водопостачання тільки в разі самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення.

Отже, ні Законом № 1875-ІV, ні іншими нормативно-правовими актами не передбачено право виконавця послуг припинити водопостачання у разі несвоєчасної оплати споживачем наданих йому послуг. Даний висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом в постанові від 17.10.2018 р. у справі № 643/11570/15-ц.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем в судовому засіданні не зазначено яким нормативним актом передбачено стягнення штрафу з позивача за відключення та підключення каналізації та не надано договору між позивачем та відповідачем, яким було б передбачено застосування такого штрафу.

Таким чином, суд відхиляє доводи КП «Харківводоканал» щодо правомірності стягнення штрафу за відключення та підключення каналізації з позивача через відсутність заборони на відключення споживачів від централізованої системи водопостачання та водовідведення та правомірності застосування в даному випадку способу самозахисту що не заборонений закону та не суперечать моральним засадам суспільства відповідно до ст. 19 ЦК України.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача суми штрафу за відключення та підключення каналізації (450 грн.+561 грн. ), а саме 1011 грн.

Щодо стягнення суми у розмірі 3412,02 грн., сплачених ОСОБА_1 за договором про реструктуризацію заборгованості за послуги центрального водопостачання суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 10.08.2017 року позивач звернулась до КП «Харківводоканал» з заявою в якій просила укласти з нею договір про реструктуризацію заборгованості. (а.с.50)

Між ОСОБА_1 з відповідачем було укладено договір 1/4 без дати про реструктуризацію заборгованості за послуги центрального водопостачання та водовідведення на суму 4622,02 грн. (а.с.5)

В судовому засіданні позивач не заперечувала, що підписувала вказаний вище договір, проте зазначила, що він був підписаний під тиском. При цьому вимог про визнання зазначеного договору недійсним позивачем не заявлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині. При цьому суд відхиляє доводи позивача про неправомірність укладення договору про реструктуризацію заборгованості на суму заборгованості за період до якого судом застосовано строки позовної давності, оскільки списання такої заборгованості з особового рахунку рішенням суду та чинним законодавством не передбачена .

Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підста цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність тако шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні позивач пояснила, що їй неодноразово телефонували невідомі та вимагали сплатити заборгованість за послуги центрального водопостачання та водовідведення через що вона зазнала моральних страждань, проте будь- яких документальних доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем не надано.

Таким чином, позивачем не доведено наявність шкоди, протиправність дій КП «Харківвводоканал» та причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вину останього в їх заподіянні, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині вимог.

Розподіл судових витрат здійснено за підставі ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268, 282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Харківводоканал" про захист прав споживачів задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» (м. Харків, вул. Шевченка, 2, п/р НОМЕР_1 в ПАТ «Мегабанк», , МФО 351629) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) 1011 (одна тисяча одинадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» (м. Харків, вул. Шевченка, 2, п/р НОМЕР_1 в ПАТ «Мегабанк», , МФО 351629), на користь держави судовий збір у розмірі 81 грн. 58 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.12.2019 року.

Суддя