П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 264/1208/19

Номер провадження 22-ц/804/3231/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Кочегарової Л.М., Попової С.А.,

секретар - Герасимова Г.Є.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 жовтня 2019 року, у складі судді Литвиненко Н.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини, пені за прострочення сплати аліментів на дитину,

В с т а н о в и в:

19 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 16645,52 грн., а також стягнути пеню за прострочення сплати аліментів на тримання дитини у розмірі 16645,52 грн.

В мотивування позову зазначила, що проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька ОСОБА_3 . Після розірвання стосунків між сторонами дитина залишилась проживати із позивачкою. Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2015 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку та аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення донькою повноліття. Починаючи з травня 2018 року відповідач сплачував аліменти частково, внаслідок чого за період з 01 травня 2018 по 31 грудня 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 16645,52 грн. Розмір неустойки розрахований позивачкою, визначений нею з урахуванням положень Сімейного кодексу України та постанови Пленуму Верховного суду України, та становить 16645,52 грн.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам на дитину, пені за прострочення сплати аліментів на дитину задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментам за період з 01.05.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 16645,52 грн. та неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 5037,24 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, просила його скасувати частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а саме стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 16645,52 грн.

Зокрема зазначила, що судом не враховано, що відповідно до розрахунку головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь аліментні зобов`язання ОСОБА_2 не виконувались в повному обсязі, починаючи з 30 квітня 2018 року, тому станом на 31 грудня 2018 року виникла заборгованість в сумі 16645,52 грн. Відповідачем визнано суму заборгованості в розмірі 16645,52 грн. та пені в розмірі 8322,50 грн.

Вказує, що відповідно до її розрахунку пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань загальна сума пені становить 21342,91 грн.

Судом залишено поза увагою те, що відповідачем не надано доказів, що підтверджують об`єктивність причин часткової сплати аліментів.

Вважає, що пеню з відповідача необхідно стягнути в розмірі 16645,52 грн.

На виконання вимог статі 360 ЦПК України відповідачем ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_6 , подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на пропуск строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 354 ЦПК України, та правильне застосування судом першої інстанції при ухваленні рішення вимог статті 196 СК України та постанови Верховного Суду України № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року. Зокрема вказує, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення, тому розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 5037,24 грн.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами статей 368, 369 ЦПК України дана апеляційна скарга підлягає розгляду апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.71).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду змінити або скасувати в частині стягнення пені, задовольнив її позов в цій частині, заперечення представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині розміру пені за прострочення сплати аліментів, з наступних підстав.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Правомірність задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по аліментам за період 01 травня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 16645,52 грн. не є предметом даного апеляційного оскарження, в зв`язку з чим законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині апеляційною інстанцією не перевіряється виходячи з меж перегляду справи в порядку апеляції.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19 лютого 2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 119 (а.с.3).

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2015 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 27 серпня 2015 року (а.с.6).

На підставі рішення суду було видано виконавчий лист, який позивач пред`явила до виконання до Кальміуського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного головним державним виконавцем Кальміуського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, станом на 31.12.2018 року у відповідача ОСОБА_2 утворилась заборгованість по аліментам за період з 01.05.2018 року по 31.12.2018 року і становить 16645,52 грн. (а.с.7).

Суд виходив з того, що відповідно до частини 4 статті 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття та прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по аліментам в сумі 16645,52 грн. підлягають задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення пені суд виходив з того, що неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Суд прийшов до висновку, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом за період з 01 травня 2018 року по 31 грудня 2018 року становить 5037,24 грн.

З висновком суду в частині визначення розміру пені не можна погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 196 СК Україні у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як роз`яснено в пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У такому разі дійсно необхідно виходити із презумпції вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти та прострочила виконання зобов`язання. Тобто відповідач повинен доказувати протилежне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач не виконує свого обов`язку зі сплати аліментів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідачем в свою чергу не надано ніяких доказів того, що зазначена заборгованість утворилася не з його вини.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просила стягнути пеню за несвоєчасно сплачені аліменти за період з 01 травня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 16645 грн. 52 коп.

Матеріали справи містять довідку-розрахунок про розмір заборгованості за аліментами за вищевказаний період у розмірі 16645,52 гривень, яка складена державним виконавцем відповідно до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами не оспорюється (а.с.7).

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Проводячи розрахунок неустойки, суд першої інстанції врахував правову позицію Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-94цс15 та наведену в ній формулу.

Проте зазначена правова позиція відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Cуду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16 визнана неактуальною, оскільки помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Тобто формула така: заборгованість за місяць x кількість днів заборгованості x 1відсоток.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Таким чином, суд першої інстанцій, виходячи із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів ОСОБА_2 та враховуючи суми сплачених аліментів, дійшов необґрунтованого висновку про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з травня 2018 року по грудень 2018 року (включно) в розмірі 5037,24 грн.

Щодо розміру і періоду, за який може бути стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів, колегія суддів виходить з наступного.

Позивачкою заявлено у тому числі позовну вимогу про стягнення з відповідача на її користь пені у розмірі 16645,52 грн.

З розрахунку із сплати аліментів головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь І.А.Андрієнко вбачається, що заборгованість по аліментам відповідача ОСОБА_2 станом на 30 квітня 2018 року складає 160 грн., за травень 2018 року - 1614,13 грн., за червень 2018 року - 1614,13 грн., липень 2018 року - 114,13 грн., серпень 2018 року - 1614,13 грн., вересень 2018 року - 3607,25 грн., жовтень 2018 року - 3607,25 грн., листопад 2018 грн. - 3607,25 грн., грудень 2018 року - 3207,25 грн. (а.с.7).

Розрахунок пені за кожний прострочений місяць: з 01.05.2018 року по 31.12.2018 року - 160 грн. х 245 днів х 0,1 = 3920 грн.; з 01.06.2018 року по 31.12.2018 грн. - 1614,13 грн. х 214 днів х 0,1 = 34542,39 грн.; з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року - 1614,13 грн. х 184 дні х 0,1 = 29699,99 грн.; з 01.08.2018 року по 31.12.2018 року - 114,13 грн. х 153 дні х 0,1 = 1746,19 грн.; з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року - 1614,13 грн. х 122 дні х 0,1 = 19692,39 грн.; з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року - 3607,25 грн. х 92 дні х 0,1 = 33186,70 грн.; з 01.11.2018 року по 31.12.2018 року - 3607,25 грн. х 61 х 0,1 = 22044,23 грн.; з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року - 3607,25 грн. х 31 х 0,1 = 11182,48 грн.

Загальний розмір пені за період з травня 2018 року до грудень 2018 року включно становить суму розрахунків пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем, що у сукупності складає 155974,37 грн.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, тому наявні підстави для його зміни в частині розміру пені за прострочення сплати аліментів та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені в сумі 16645,52 грн.

За таких обставин апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України, є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 жовтня 2019 змінити в частині розміру пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 травня 2018 року по 31 грудня 2018 року (включно) в розмірі 16645 (шістнадцять тисяч шістсот сорок п`ять) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 1152 гривні 60 копійок на рахунок UA6026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за , код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02 грудня 2019 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

Л.М.Кочегарова

С.А.Попова