П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року м. Київ

Справа № 370/1630/19

Провадження: № 22-ц/824/14728/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Макарівського районного суду Київської області від 14 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Мазки Н.Б,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 23.08.2013 року звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку з питання отримання кредиту у розмірі 3200.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Станом на дату смерті ОСОБА_2 його заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.08.2013 року становила 13116,63 грн., та складалась з 3 189,03 грн. залишку заборгованості за наданим кредитом, 9 927,60 грн залишку заборгованості по відсоткам. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем, є ОСОБА_1 , а тому є такою, що прийняла спадщину. 12.11.2017 року АТ КБ «Приватбанк» було направлено претензію кредитора до Макарівської державної нотаріальної контори, на що 24.12.2017 року банку було повідомлено, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 15.07.2018 року АТ КБ «Приватбанк» було направлено лист-претензію ОСОБА_1 , але ніяких дій з її боку вчинено не було. За таких підстав, АТ КБ «Приватбанк» як кредитор спадкодавця просило суд стягнути борг у розмірі 13 116,63 грн. з спадкоємця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Крилова О.Л. в інтересах АТ КБ "Приватбанк" подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на не дотримання судом першої інстанції норм процесуального права та порушення норм матеріального права, не врахування обставин, що мають істотне значення для справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що спадкоємці не стають правонаступниками у відносинах боржника з кредитором, однак зобов`язані повернути кредитору борги спадкодавця, які вчинені ним за життя, у межах вартості майна, отриманого у спадщину, а вимоги кредитора підлягають задоволенню лише шляхом накладення стягнення на спадкове майно, яке передано спадкоємцям у натурі. Судом першої інстанції не було встановлено яке саме спадкове майно (рухоме чи нерухоме) залишилося після смерті померлого позичальника, яка його вартість, та чи покриває вартість спадкового майна розмір заборгованості спадкодавця, справу з нотаріальної контори не витребував. Також зазначила, що з боку суду не проведено ряд дій, які б могли полегшити розгляд справи щодо витребування відомостей про наявність будь-якого майна, зареєстрованого за позичальником.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідачка відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 23.08.2013 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку для отримання кредиту у розмірі 3200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Відповідно до наданої банком інформації заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 23.08.2013 року становить 13 116,63 грн, з яких 3189,03 грн - залишок заборгованості за наданим кредитом, 9927,60 грн -залишок заборгованості за відсотками.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що судом достеменно встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до особи, яка на момент подачі позову померла, а тому вважав за необхідне закрити провадження у справі. Окрім того, зазначав, що оскільки у даному випадку боржник помер, то належним способом захисту порушеного права є звернення банка - кредитора спадкодавця до суду з позовом до спадкоємців, які прийняли спадщину, з вимогами про накладення стягнення на спадкове майно, й лише за умови, що спадкоємець відмовився від задоволення вимог кредитора шляхом сплати одноразового платежу, а не з позовом про стягнення заборгованості за кредитом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно з частинами 2, 4 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто,відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц.

Отже, суду першої інстанції належало в першу чергу встановити, коли кредитор дізнався про смерть боржника та встановити усі інші обставини, які мають значення для вирішення справи з урахуванням вищезазначених висновків Верхового Суду, оскільки без їх з`ясування, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та підстав, на які посилається позивач, висновки суду першої інстанції про закриття справи з одночасним визнанням обраного позивачем способу захисту неналежним не можна вважати обґрунтованими та такими, що відповідають завданням цивільного судочинства.

Окрім того, поєднання закриття провадження у справі з одночасним визнанням обраного позивачем способу захисту неналежним є не правильним з огляду на те, що такі висновки суду є взаємовиключними.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з главою 86 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК). У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст.1265 ЦК).

У даній справі, пред`являючи позов до ОСОБА_1 , як до спадкоємця боржника за кредитним договором, АК КБ «ПриватБанк» у позовній заяві не зазначив до якої категорії спадкоємців належить відповідач, за заповітом чи за законом, якщо за законом, то до якої черги спадкування належить саме відповідач.

У розпорядженні суду немає жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 є спадкоємцемОСОБА_2 Той факт, що ОСОБА_1 була на момент смерті зареєстрована за однією адресою із боржником, не дає суду підстав вважати відповідачку родичемборжника, оскільки за правилом ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт родинних відносин підлягає доказуванню іншими документами (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо).

Окрім того, позивач не надав суду жодних доказів щодо наявності, обсягу та вартості спадкового майна померлого боржника ОСОБА_2 Позовна заява АК КБ «ПриватБанк» не містить жодних аргументів щодо цієї обставини.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було вчинено дій щодо витребування спадкової справи, відомостей про наявність рухомого чи нерухомого майна тощо, колегія суддів оцінює критично з огляду на таке.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до положень ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 12 червня 2019 року провадження у справі було відкрито, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі одночасно роз`яснено сторонам, що відповідно до частини п`ятої ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.279 ЦПК України)(а.с.65).

Порядок розгляду справ у порядку спрощеного провадження врегульовано главою 10 розділу ІІІ ЦПК України.

За змістом частини 1 статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи та справи, що виникають з трудових відносин; у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини (ч.4 ст.274 ЦПК України).

Відповідно до частин 1-3 статті 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. У випадку, передбаченому частиною другою статті 274 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги предмет позову, суд першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження у справі визначив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечень з боку позивача щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи не містять.

Разом з тим, при зверненні до суду та після відкриття провадження у справі на підтвердження заявлених у позові обставин клопотань про забезпечення або про витребування доказів судом у зв`язку із неможливістю надати їх самостійно позивачем заявлено не було.

Оскільки позивачем відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства не доведено, що спадкоємцем після смерті боржника ОСОБА_2 є ОСОБА_1 тане доведено наявності, обсягу та вартості спадкового майна померлого боржника, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Крилової О.Л. в інтересах АТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню частково, а рішення Макарівського районного суду Київської області від 14 серпня 2019 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 384 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 14 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль