Номер провадження: 22-ц/813/3165/19
Номер справи місцевого суду: 501/2636/18
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

Голови ГО «ГТ «Надія» - Могили Б.В.,

представника ГО «ГТ «Надія» - адвоката Гліщинського Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чорноморської міської ради Одеської області на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , громадської організації «Гаражне товариство «Надія» до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності,

встановив:

17 вересня 2018 року ОСОБА_1 та громадська організація «Гаражне товариство «Надія» (далі - ГО «ГТ «Надія») звернулись до суду з позовом до Чорноморської міської ради Одеської області, в якому просили визнати за ГО «ГТ «Надія» право власності на громадський будинок адміністративну будівлю літера «А», загальною площею 28,9 кв. м., що в цілому складається з приміщень: 1 - комора площею 1,7 кв. м., 2 - коридор площею 2,7 кв. м., 3 - кабінет площею 10,6 кв. м., 4 - коридор площею 4,3 кв. м., 5 - кабінет площею 9,6 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що згідно рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 17 березня 2006 року № 5661/20-ІV ГО «ГТ «Надія» було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 1,7 га за адресою: АДРЕСА_2 , під існуючим гаражним товариством «Надія», з подальшою передачею в короткострокову оренду терміном на 3 роки.

В подальшому, силами та за кошти членів ГО «ГТ «Надія» на вказаній земельній ділянці у зв`язку з необхідністю обслуговування та організації роботи гаражного товариства було побудовано нерухоме майно, яке визначене у технічному паспорті, виготовленому ТОВ «БУДЕКСПЕРТ-Т» станом на 04 грудня 2017 року, а саме: громадський будинок літера «А» загальною площею 28,9 кв. м., який в цілому складається з приміщень: 1 - комора площею 1,7 кв. м., 2 - коридор площею 2,7 кв. м., 3 - кабінет площею 10,6 кв. м., 4 - коридор площею 4,3 кв. м., 5 - кабінет площею 9,6 кв. м.

У зв`язку з тим, що за ГО «ГТ «Надія» не було зареєстровано право власності на вищевказане нерухоме майно, існують перешкоди в оформленні права користування земельною ділянкою, на якій воно розташовано, позивачі звернулись з даним позовом до суду.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 та ГО «ГТ «Надія» задоволено.

Визнано за ГО «ГТ «Надія» право власності на громадський будинок літера «А», загальною площею 28,9 кв.м., що в цілому складається з приміщень: 1 - комора площею 1,7 кв. м., 2 - коридор площею 2,7 кв. м., 3 - кабінет площею 10,6 кв. м., 4 - коридор площею 4,3 кв. м., 5 - кабінет площею 9,6 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі Чорноморська міська рада Одеської області ставить питання про скасування рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 листопада 2018 року, та постановлення нового, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачами права власності на громадський будинок літера «А», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що ГО «ГТ «Надія» на протязі багатьох років є землекористувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування гаражів.

Проте, погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та протирічать діючому законодавству України.

Як вбачається з матеріалів справи,згідно рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 17 березня 2006 року № 5661/20-ІV ГО «ГТ «Надія» було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 1,7 га за адресою: АДРЕСА_3 , під існуючим гаражним товариством «Надія», з подальшою передачею в короткострокову оренду терміном на 3 роки (а.с.4).

Згідно технічного паспорту, виготовленого ТОВ «БУДЕКСПЕРТ-Т» станом на 04 грудня 2017 року (а.с.7-10) на вищевказаній земельній ділянці позивачами був побудований громадський будинок літера «А» за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 28,9 кв. м., який в цілому складається з приміщень: 1 - комора площею 1,7 кв. м., 2 - коридор площею 2,7 кв.м., 3 - кабінет площею 10,6 кв.м., 4 - коридор площею 4,3 кв.м., 5 - кабінет площею 9,6 кв.м.

Таким чином, судом не було враховано, що позивачі здійснили самовільне будівництво без належного дозволу та проектної документації, до органів державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради з заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту нерухомості не звертались.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації.

Частиною 1ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності, які спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Частиною 1 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяв.

Таким чином, законодавчо визначено механізм початку будівництва та введення об`єкта будівництва в експлуатацію, а також отримання правовстановлюючих документів на нього.

У відповідності до п.п.9,12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону №2780-ХІІ спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Крім того, у відповідності до ч.ч. 5 та 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Суд в оскаржуваному судовому рішенні правильно вказав, що відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Крім того, суд правильно послався на п.12 вищевказаної Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 30.03.2012р., згідно якої на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята ст.376 ЦК).

Оскільки згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, то суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог і необхідності їх задоволення.

Проте, судом не було враховано, що у ГО «ГТ «Надія» відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, ні якій було збудовано нерухоме майно. Крім того, як було вказано вище, самочинним будівництвом порушені права власника земельної ділянки - Чорноморської міської ради. Також позивачі здійснили самовільне будівництво нерухомого майна, без належного дозволу та проектної документації, до органів державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради з заявами про початок будівельних робіт та про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва не звертались.

Зазначені обставини в своїй сукупності не можуть бути підставою для застосування до спірних правовідносин ч.5 ст. 376 ЦК України, та не дають суду право для визнання за ГО «ГТ «Надія» права власності на самочинне будівництво громадського будинку літера «А», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 28,9 кв. м., який в цілому складається з приміщень: 1 - комора площею 1,7 кв. м., 2 - коридор площею 2,7 кв.м., 3 - кабінет площею 10,6 кв.м., 4 - коридор площею 4,3 кв.м., 5 - кабінет площею 9,6 кв.м.

Також з матеріалів справи не вбачається, що позивачі звертались до виконавчих органів Чорноморської міської ради із заявою про укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлені обов`язкові умови пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту суб`єктів містобудування. Частинами 1-4 вказаної статті зокрема визначено порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Таким чином, оскаржуваним судовим рішенням суд першої інстанції, порушуючи вимоги законодавства, замінив собою орган державної влади, уповноважений на здійснення оформлення права власності на нерухоме майно та визнав на нього право власності за ГО «ГТ «Надія» за відсутності на те правових підстав, а тому судове рішення у справі, яка переглядається, не можна визнати законним, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 , ГО «Гаражне товариство «Надія» відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України колегія суддів також вважає за необхідне стягнути в рівних частках із ОСОБА_1 та ГО «ГТ «Надія» на користь Чорноморської міської ради Одеської області судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2779,50 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Чорноморської міської ради Одеської області задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 листопада 2018 рокускасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , громадської організації «Гаражне товариство «Надія» до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власностівідмовити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , інд.: АДРЕСА_5 , та Громадської організації «Гаражне товариство «Надія», ідентифікаційний код: 24762306, інд.: 68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Парусна, 15-Н, на користь Чорноморської міської ради Одеської області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2779,50 грн. (дві тисячі сімсот сімдесят дев`ять гривень 50 копійок), по 1389,75 грн. (одна тисяча триста вісімдесят дев`ять гривень 75 копійок) з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня прийняття даної постанови суду.

Повний текст постанови складений 04.09.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра