УХВАЛА

6 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 640/4714/17

провадження № 61-29477св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області, про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яке відповідно до зареєстрованої 14 червня 2018 року нової редакції Статуту змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»),Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області (далі - Московський ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області), про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року, ухваленим у складі судді Зуба Г. А., позов задоволено частково.

Звільнено з-під арешту нежилі приміщення - місця для паркування площею по 16,1 кв.м кожне, розташовані у підвалі № 3 та підвалі № 4 у літ. А-9 по АДРЕСА_1 , який накладений постановою старшого державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській областіТрофімової Т. М. від 17 серпня 2011 року у виконавчому провадженні № 26508175.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_2 , АТ КБ «ПриватБанк» і ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат по 213,33 гривень з кожного.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у позові.

У іншій частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року залишено без змін. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 704 гривні.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просила рішення апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року скасувати і залишити в силі рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У 2018 році справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

У листопаді 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» подало заперечення на касаційну скаргу, у яких послалося на безпідставність її доводів та вважало законним і обґрунтованим рішення апеляційного суду про відмову у позові.

Також у листопаді 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» подало заперечення на касаційну скаргу, у яких послалося на безпідставність її доводів. Просило касаційну скаргу відхилити, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

У травні 2018 року до Верховного Суду від ПАТ «Укрсоцбанк» надійшла заява про визнання позову ОСОБА_1 і відсутність у банку заперечень щодо задоволення касаційної скарги.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви про визнання позову, суд дійшов таких висновків.

Статтею 50 ЦПК України передбачено, що позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Кожен із відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Згідно зі статтею 49 ЦПК України, яка встановлює процесуальні права та обов`язки сторін, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Стаття 209 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідачами у цій справі, окрім ПАТ «Укрсоцбанк», є також АТ КБ «ПриватБанк», яке заяву про визнання позову не подавало і заперечує проти задоволення касаційної скарги, касаційний суд відмовляє у прийнятті визнання ПАТ «Укрсоцбанк» позову і здійснює перегляд справи по суті з метою недопущення прошень прав та інтересів іншого відповідача - АТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись статтями 49, 50, 209 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті визнання Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області, про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В. О. Кузнєцов В. С. Жданова В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко В. А. Стрільчук