ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року

м. Харків

Справа № 636/3292/18

Провадження № 22-ц/818/3011/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Котелевець А.В., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

на дитину, що продовжує навчання, додаткових витрат та аліментів за минулий час за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 квітня 2019 року в складі судді Гуменного З.І., -

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1944,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку; стягнення додаткових витрат на утримання сина в розмірі 38700,00 грн. та аліментів за останні три роки в сумі 24100,00 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком їх спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення шлюбних відносин, сторони більше 10 років проживають окремо, син ОСОБА_4 постійно проживає з матір`ю. На даний час повнолітній ОСОБА_4 навчається у Харківському національному університеті внутрішніх справ, вартість навчання у якому за 2 роки 10 місяців складає 38700,00 грн. Позивачем проведено оплату за рік навчання в розмірі 13100,00 грн. У зв`язку із навчанням, їхній син не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні матері, відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. Крім того, вважає, що оскільки відповідач завжди ухиляється від надання матеріальної допомоги, її неодноразові прохання про надання матеріальної допомоги є безрезультатними, тому відповідач повинен сплатити аліменти на утримання сина за минулий час, які зобов`язався сплачувати, але оплату не проводив.

Представником відповідача - адвокатом Коновалом А.М. надано відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечував, вказавши, що після розірвання відносин між сторонами відповідач надавав матеріальну допомогу, але ніяких розписок з позивача не брав, це підтверджується тим, що позивач не зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів. Також зазначав, що відповідач з 2003 року перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , в якому у них народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після розірвання шлюбу він мешкає разом з ОСОБА_5 та двома неповнолітніми дітьми, оскільки у ОСОБА_5 є син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, на утриманні відповідача перебуває його матір ОСОБА_8 , яка є пенсіонеркою, тому за таких умов відповідач позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу своєму сину, який досяг повноліття та продовжує навчання.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснивши суду, що син на даний час навчається у вищому учбовому закладі, нею здійснено оплату за навчання по контракту, син фактично знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та додав, що позивач бажає покласти всі затрати по навчанню сина на ОСОБА_2 , а в нього немає можливості надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, додаткових витрат та аліментів за минулий час - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1944 (одна тисяча дев`ятсот сорок чотири) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 03 серпня 2018 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договором про надання освітніх послуг від 10.08.2017 року, укладеного с Харківським національним університетом внутрішніх справ, у розмірі половини вартості освітньої послуги у сумі 19350 грн. 00 коп..

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 1409 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано матеріальне становище відповідача та те, що на його утриманні знаходяться дві неповнолітні дитини та його мати пенсіонерка. Встановлений судом першої інстанції факт, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги на час навчання не може бути підставою для повного задоволення позову, оскільки позов підлягає задоволенню виключно в тому випадку, якщо судом буде встановлено, що батьки мають реальну можливість надавати таку допомогу.

16 липня 2019 року до Харківського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог та встановлених по справі обставин, а також із того, що витрати на оплату навчання дитини у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти відноситься до додаткових витрат на дитину, які можуть бути стягнуті з одного з батьків на підставі статті 185 СК України..

Проте колегія суддів не може погодитись з рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.01.2017 року (а.с. 5).

На даний час ОСОБА_4 є студентом 2 курсу денної форми навчання Харківського національного університету внутрішніх справ, в якому навчається за контрактом, вартість навчальної послуги за 2 роки 10 місяців становить 38 700,00 грн., на підтвердження чого надана копія контракту від 10.08.2017року (а.с. 7).

Згідно довідки виданої Харківським національним університетом внутрішніх справ № 4/7580 від 03.07.2018р., вбачається, що за навчання ОСОБА_4 проведена оплата за навчання в період з 01.09.2017 року по 12.06.2018 року в сумі 13100,00 грн. (а.с. 8).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача, крім повнолітньої доньки на утриманні знаходиться неповнолітня дитина від другого шлюбу та матір, яка є пенсіонером.

За змістом ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Таким чином, встановивши необхідність у додатковій матеріальній допомозі, зумовленій платним навчанням та супутніми витратами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу дочці, яка продовжує навчатися.

Проте при визначенні розміру аліментів, суд не в повній мірі взяв до уваги рівність обох батьків щодо надання такого утримання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, з 2003 року перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , в якому у них народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після розірвання шлюбу він мешкає разом з ОСОБА_5 та на його утриманні перебувають дві неповнолітні дитини, оскільки у ОСОБА_5 є син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З наданої ОСОБА_1 довідки від 04.02.2019 року вбачається, що вона працює у Державному підприємстві «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» з 25.07.2013 року та на даний час займає посаду юрисконсульт. Дохід за період з 01.08.2018 року по 31.01.2019 року склав 31994 грн.

Проте позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліментисаме в розмірі 1944 грн.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що розмір аліментів необхідно зменшити з 1944 грн. до 1000 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення додаткових витрат на підставі ст.185 СК України, то колегія суддів виходить з наступного.

Так, в позовній заяві ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина в розмірі 38700 грн., мотивуючи тим, що вартість навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ за 2 роки 10 місяців складає 38700 грн.

Колегія суддів вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають.

Так, положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Відповідно до статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Такий правовий висновок узгоджується із правовою позицією, зазначеною у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо стягнення аліментів за минулий час сторонами не оскаржувалось і судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задовлення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 квітня 2019 року в частині стягнення аліментів змінити і зменшити стягнення з 1944 грн. до 1000 грн.

В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат у сумі 19350 грн. 00 коп. рішення суду скасувати і в позові в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 серпня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.В. Котелевець

І.С. Сащенко