РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4482/19

пр. № 2-о/759/528/19

15 листопада 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Слепець Є.С.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві у порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією родиною без реєстрації шлюбу з вересня 2003р. по 09.07.2009р. Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 . 09.07.2009р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, прізвище дружини після одруження ОСОБА_1 . В квітні 2015р. даний шлюб було розірвано, але з липня 2015р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знову стали проживати однією родиною без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася друга донька ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку. Державний нотаріус відмовив дітям у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті їх батька мотивуючи тим, що відсутні документи, які б підтверджували факт наявності родинних відносин між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 . Просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві явку свого представника в судове засідання не забезпечила, надала заяву про розгляд справи у її відсутність за наявними документами та доказами та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у відсутності заінтересованих осіб за наданими до справи документами.

Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення, суд дійшов висновку про те, що така заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК україни суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що 09.07.2009р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, прізвище дружини після одруження ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 18.04.2015р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Як вбачається зі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під присягою дали покази, що ОСОБА_3 є їх сином, який загинув в минулому році, а ОСОБА_7 та ОСОБА_4 його дочки та онуки свідків. Спору щодо спадкового майна немає, діти ОСОБА_3 повинні все успадкувати.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 під присягою дала покази, що вона є тіткою заявника і знає померлого ОСОБА_3 з 2003р. як батька дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_7, яких він забирав з пологового будинку. Заявниця разом з померлим ОСОБА_3 і дітьми проживали як звичайна родина.

Листами від 28.02.2019р. Шполянської державної нотаріальної контори у Черкаській області відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Судом встановлено та підтверджено свідками, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_1 однією сім`єю, вів з нею спільне господарство та виховував спільних дочок ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 ,. ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримував останніх та визнавав себе батьком, що підтверджується фотокартками та свідченнями свідків.

Крім того, судом встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 та дітьми ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день своєї смерті проживав за місцем їх реєстрації: АДРЕСА_1 .

Вказані факти підтверджуються актом підтвердження проживання однією сім`єю від 06.09.2018 року, складеного майстром ЖЕД-2 та сусідами померлого.

Дані покази, на думку суду, є послідовними, сумнівів не викликають, а тому, на думку суду, заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 ЦПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для прийняття дітьми спадщини після померлого батька ОСОБА_3 , на думку суду, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення суду про визнання батьківства є відповідною правовою підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану та додаткового застереження не потребує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту батьківства, задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме, що громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець Черкаської області, Звенигородського району, м. Звенигородка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ) є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки м.Києва (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) та є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ). Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя Коваль О.А.