Справа № 562/2689/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

/заочне/

"03" грудня 2019 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Аврамчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

У поданій в липні 2018 року позовній заяві представник позивача просить стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ КБ ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 23730 грн. 19 коп. та судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 24 березня 2010 року між сторонами укладено договір, за яким ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку.

Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року провадження у справі зупинено у зв`язку зі смертю 13 грудня 2018 року ОСОБА_3 до залучення до участі у справі його правонаступників та відновлено 18 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року до участі у цивільній справі залучено правонаступників відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Заявою від 06 листопада 2019 року представник позивача уточнив свої вимоги та просить на підставі положень ст.1282 ЦК України стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємців ОСОБА_3 , на користь АТ КБ ПриватБанк" борг за кредитним договором в сумі 32631 грн. 19 коп. та судові витрати по справі.

Відзив на позов відповідачі не подавали.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило.

Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі.

При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що 24 березня 2010 року між ПАТ КБ ПриватБанк (яке 21 травня 2018 року змінило назву на АТ КБ ПриватБанк) та ОСОБА_3 на підставі заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку укладено договір б/н, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» на суму залишку заборгованості строком на 12 місяців, який автоматично лонгується на той же термін, якщо жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору (п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг).

Банк виконав свої зобов`язання, відкривши ОСОБА_3 рахунок та надавши кредитні кошти в межах обумовлених сум.

У відповідності до п.2.1.1.5.5 погоджених сторонами Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

ОСОБА_3 передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору.

13 грудня 2018 року згідно актового запису про смерть №358 ОСОБА_3 помер.

З представленого позивачем розрахунку вбачається, що станом на день смерті ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №б/н від 24 березня 2010 року складається з тіла кредиту 14443,86 грн. та пені 18187,33 грн., а всього на загальну суму 32631,19 грн.

Відповідно до ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За повідомленням органу реєстрації при виконавчому комітеті Здолбунівської міської ради Рівненської області від 15 березня 2019 року на час смерті ОСОБА_3 за місцем проживання останнього були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які у розумінні ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України можуть бути його спадкоємцями за законом першої черги.

Частиною 1 ст.1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди (яка в даному випадку для банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором) згідно зі ст.1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов`язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна.

У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

За повідомленням Здолбунівської районної державної нотаріальної контори від 30 жовтня 2019 року спадкова справа на майно ОСОБА_3 після його смерті не заводилася.

Звертаючись із позовними вимогами до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як до спадкоємців ОСОБА_3 , позивач мав довести, що спадкоємцями всього отриманого у спадщину майна є саме відповідачі.

Вказане відповідає висновку Верховного Суду, що висловлений у постанові від 28 листопада 2018 року в цивільній справі № 332/2936/16-ц.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно, яке могло бути успадковане, за рахунок, чи у межах вартості якого, можуть бути задоволені вимоги кредитора.

Окрім того, реєстрація відповідачів за однією адресою з ОСОБА_3 , не підтверджує факт їх постійного спільного проживання на момент смерті останнього, що згідно ч.3 ст.1268 ЦК України є підставою для прийняття спадщини.

А згідно положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

З огляду на викладене позовні вимоги є недоведеними, а тому у задоволені позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволені позову Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією ЦПК України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: