Справа № 405/8848/16-ц
Провадження № 2/405/1882/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Лисонь В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу № 405/8848/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просить визнати недійсним кредитний договір № KGAWAW10920307 від 29 жовтня 2007 року, укладений між ним (позивачем) та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою суду від 27.12.2016 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, у зв`язку з чим розгляд даної справи продовжено за правилами ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення на адресу, зазначену позивачем в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Бистров С.А. подав заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі. Просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 27 ЦПК України, в редакції, яка діяла до набрання чинності 15.12.2017 року Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, та яка була чинною на час подання до суду вищевказаної позовної заяви, - особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Аналогічна за своєю суттю норма міститься й в ч. 1 ст. 44 ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року, відповідно до якої учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, відповідно до положень п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства, зокрема, є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

При цьому, судом відзначається, що протягом судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово не з`являвся, а саме: в судові засідання, які призначалися у даній справі на 24.04.2018 року, 12.06.2018 року, 16.07.2018 року, 17.01.2019 року, 12.03.2019 року, 15.05.2019 року, 23.07.2019 року, 21.08.2019 року, за наступних обставин.

Зокрема, позивач в судові засідання, призначені на 17.01.2019 року, 12.03.2019 року, 15.05.2019 року, 23.07.2019 року, 21.08.2019 року, не з`являвся, про час, дату і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, як шляхом повідомлення в суді, так шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною ним (позивачем) в позовній заяві.

Судом також відзначається, що судові повістки про виклик позивача ОСОБА_1 в судові засідання на 17.01.2019 року, 12.03.2019 року, 15.05.2019 року, 23.07.2019 року, 21.08.2019 року, які надсилались на адресу останнього зазначену у позові, а саме: АДРЕСА_1 , - були повернуті підприємством поштового зв`язку на адресу суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання», при цьому, будь-яких заяв від позивача ОСОБА_1 про зміну місця проживання до суду не надходило, як не надано і доказів на обґрунтування поважності причин неявки в інші судові засідання.

Також, позивачем до суду подавалися заяви про відкладення судових засідань, призначених: на 16.08.2017 року (заява позивача на 15.08.2017 року за вх. № 18725 у зв`язку з перебуванням позивача на військових зборах); на 17.01.2019 року (заява позивача від 08.01.2019 року за вх. № 329, у зв`язку з перебуванням у відрядженні), разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження поважності зазначених в заяві причин неявки в судові засідання позивачем не надано.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

В свою чергу, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

На підставі викладеного, суд констатує, що позивач ОСОБА_1 , недобросовісно користувався своїми процесуальними правами, в зв`язку з тим, що не з`являвся в судові засіданні, які неодноразово призначались судом 17.01.2019 року, 12.03.2019 року, 15.05.2019 року, 23.07.2019 року та 21.08.2019 року.

Такі дії позивача ОСОБА_1 визначаються судом як навмисне затягування розгляду упродовж розумного строку цивільної справи за позовом останнього до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз зазначених норм процесуального Закону свідчить про те, що суд може залишити позовну заяву без розгляду з наведеної правової підстави лише у випадку одночасного існування таких умов: 1) належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи; 2) його (позивача) неявка в два і більше судові засідання поспіль; 3) неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи повторну неявку в судове засідання належним чином повідомленого позивача ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду, не повідомлення останнім про поважність причини своєї неявки, які б підтверджувалися належними доказами та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі, приймаючи також до уваги наявність ознак зловживання процесуальними правами позивачем та відповідно підстав для залишення позову без розгляду, суд дійшов до висновку про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права позивача ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, шляхом звернення до суду з даним позовом та його судовий розгляд, суд вважає за необхідне роз`яснити останньому положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України, згідно з якими, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 551,20 грн. (квитанція № N13DB33650 від 22.12.2016 року), слід вважати по фактично понесеним позивачем.

Керуючись п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 257, ст. ст. 258, 260, 261, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 551,20 грн. залишити по фактично понесеним позивачем.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова