УХВАЛА
про відмову у забезпеченні позову
29 листопада 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Соболєвої І.П. розглянув в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
28 листопада 2019 р. (до подання позовної заяви до суду) від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд накласти арешт на належне ОСОБА_2 на праві власності майно, а саме 3/4 житлового будинку АДРЕСА_1 .
Заява мотивована тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 532 від 29 березня 2016 р., на підставі якого ОСОБА_2 було передано 1 050 000,00 грн. в борг. Боржник зобов`язався повернути суму позики у строк до 29 березня 2018 р. Однак, станом на 20 листопада 2019 р. ОСОБА_2 повернув лише частину позики у розмірі 500 000,00 грн, а залишок він повертати відмовляється. В цей же час, відповідно розписки, складеної ОСОБА_2 , у разі не виконання ним пункту 3 договору позики, він зобов`язався забезпечити виконання зобов`язання за договором за рахунок належного йому майна, а саме вказаної частини квартири. Заявникові стало відомо, що ОСОБА_2 збирає документи для оформлення договору дарування вказаного майна своїй дружині. Отже, на думку заявника, слід вжити заходи забезпечення позову у вигляді арешту на майно, оскільки у разі укладення до вирішення даного спору по суті правочину, пов`язаного зі зміною власника майна, такі обставини суттєво ускладнять, або взагалі унеможливлять виконання рішення по суті. Також вказала, що в порядку ч. 4 ст. 152 ЦПК України нею буде подано позовну заяву у строк що не перевищує 10 днів з моменту постановлення ухвали про забезпечення позову.
Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Як випливає із заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 із майновими вимогами в розмірі 500 000,00 грн.
Однак, заява про вжиття заходів забезпечення позову на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона має звернутися, не підкріплена доказами та належним чином не мотивована. Доводи стосовно того, що ОСОБА_2 буде вживати заходи щодо відчуження (дарування) майна, яке він має у своїй власності, щоб уникнути звернення на нього стягнення, мають характер припущень та не можуть бути покладені судом в основу судового рішення.
Не містить заява про забезпечення позову й відомостей про вартість 3/4 житлового будинку АДРЕСА_1 , що позбавляє суд перевірити співмірність такого заходу.
З урахуванням викладеного, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на теперішній час відсутні.
Керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ОСОБА_3 І.П. Соболєва