У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 607/15057/16-ц

2-з/609/1/2019

"22" січня 2019 р. Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Ковтунович О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_2 пошкоджувати (знищувати) та відчужувати тваринницький комплекс - будівлю корівника №1, загальною площею 1310,1 кв.м., будівлю корівника №2, площею 924,2 кв.м., будівлю корівника №3, площею 707,5 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1, до вирішення по сутті заяви про поворот виконання рішення суду.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.02.2012 року з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 15156,30 грн. боргу за договором позики та 18 934,73 грн. відсотків нарахованих станом на 28.10.2011 року.

19.09.2017 року Шумським районним судом Тернопільської області з ОСОБА_1 стягнуто відсотки станом на 23.12.2016 року, що становить 154730,3 грн. та інфляційні витрати за час прострочення виконання зобов'язання в розмірі 40379,62 грн. за період з 28.10.2011 року по 26.12.2016 року, в зв'язку із невиконанням вищевказаного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27.02.2012 року.

21.05.2018 року старшим державним виконавцем ТМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, на виконання виконавчого листа №607/15057/16-ц, виданого 01.11.2017 року Шумським районним судом Тернопільської області, складено акт про проведенні електронні торги. Згідно даного акту, 08.05.2018 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України проведено електронні торги будівлі корівника №1, загальною площею 1310,1 кв.м., будівлі корівника №2, площею 924,2 кв.м., будівлі корівника №3, площею 707,5 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Переможцем електронних торгів визнано учасника №4 - ОСОБА_2.

27.09.2018 року постановою старшого державного виконавця ТМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області виконавче провадження закінчено.

09.10.2018 року постановою Тернопільського апеляційного суду скасовано рішення Шумського районного суду від 19.09.2017 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_2 у стягненні з ОСОБА_1 195109,92 грн.

Заявник зазначає, що має намір звернутися до суду із заявою про поворот виконання рішення суду, а невжиття термінових заходів забезпечення позову може унеможливити виконання постанови апеляційного суду Тернопільської області від 09.10.2018 року по цивільній справі №607/15057/16-ц та може порушити його майнові права і охоронювані законом інтереси, оскільки ОСОБА_2 може бути пошкоджено та реалізовано нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а тому просить вимоги його заяви задоволити.

Суд, розглянувши заяву, вважає, що заяву про забезпечення позову слід задовільнити.

Згідно ч.1 та 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із положеннями ч. 1ст. 153 ЦПК Українизаява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

П. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК Українита до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов'язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст.2,18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч.3 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З огляду на зазначені обставини, суддя приходить до переконання, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-154,259,260, 353,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.

Заборонити ОСОБА_2 пошкоджувати (знищувати) та відчужувати тваринницький комплекс - будівлю корівника №1, загальною площею 1310,1 кв.м., будівлю корівника №2, площею 924,2 кв.м., будівлю корівника №3, площею 707,5 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення по сутті заяви про поворот виконання рішення суду.

Роз'яснити, що особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О. В. Ковтунович