Ухвала

11 січня 2019 року

м. Київ

справа № 317/1005/15-ц

провадження № 61-16469св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання недійсної умови договору, визнання дій незаконними, зобов'язання повернути надмірно сплачені кошти та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області в складі суддів: Кочеткової І. В., Маловічко С. В., Гончар М. С., від 17 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк, ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Позов з урахуванням уточнень обґрунтовано тим, що 19 липня 2005 року сторони уклали кредитний договір № ZPVLGK00000521, відповідно до якого ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», надало ОСОБА_4 кредит на суму 15 000 дол. США на строк до 17 липня 2015 року для купівлі житлового будинку, а ОСОБА_4 зобов'язався повернути банку суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів та сплатити на нього проценти та комісію. На порушення умов кредитного договору ОСОБА_4 свої обов'язки виконував не в повному обсязі, допустив прострочення сплати щомісячних платежів, внаслідок чого станом на 06 лютого 2017 року заборгованість за кредитом становить 9 394,99 дол. США, із яких за тілом кредиту - 3 565,66 дол. США, за процентами - 2 824,21 дол. США, з виплати комісії 458,98 дол. США, пеня 2 546,14 дол. США.

У травні 2016 року ОСОБА_4 подав зустрічний позов, який в ході розгляду справи неодноразово доповнював і уточнював, і, остаточно уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати недійсними умови пункт 1.1. кредитного договору щодо сплати комісії; визнати незаконними дії банку в частині збільшення процентної ставки за договором; зобов'язати банк повернути йому зайво сплачені кошти та видати довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач зазначав, що умовами кредитного договору встановлено обов'язок сплати позичальником на користь банку щомісячної комісії в розмірі 0,18 % від суми виданих кредитних коштів. Вказана умова договору про сплату щомісячної комісії не відповідає вимогам статей 11 та 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та прямо суперечить вимогам, встановленим пунктами 3.1., 3.6., 3.8 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», які затверджені постановою Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року. Всупереч вимогам пункту 2.3.2 договору, банк самостійно підвищив процентну ставку за кредитом, що призвело до штучного збільшення заборгованості.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області в складі судді Нікітіна В. В. від 30 березня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено у задоволенні позову.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_4 надмірно сплачені кошти за кредитним договором № ZPVLGK00000521 від 19 липня 2005 року в сумі 2 751 (дві тисячі сімсот п'ятдесят один) долар 47 центів США в гривневому еквіваленті за курсом Національного Банку України, встановленому на день повернення коштів.

У задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 640 грн.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17 серпня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 30 березня2017 року в оскаржуваній частині скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 19 липня 2005 року перед ПАТ КБ «Приватбанк», розмір якої станом на 06 лютого 2017 року становить 6 097,49 доларів США і 56 960,42 грн, із яких: за тілом кредиту - 3 565, 66 доларів США, за відсотками - 2 072,85 доларів США, за комісією 458, 98 доларів США, а також 56 960,42 грн пені.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 про зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_4 надмірно сплачені кошти за кредитним договором від 19 липня 2005 року в сумі 2 751 доларів 47 центів США в гривневому еквіваленті за курсом Національного Банку України, встановленому на день повернення коштів залишено без задоволення.

Указано, що в іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання недійсної умови договору, визнання дій незаконними, зобов'язання повернути надмірно сплачені кошти та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 серпня 2017 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справив складі п'яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв