Справа: № 200/3982/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» серпня 2019 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська в складі: головуючого судді Томаш В.І., при секретарі Кубрак К.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Самуха А. ОСОБА_2 ., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «РЕЗОН» «про стягнення боргу за договором позики», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 212 380 грн., з яких сума основного боргу 25 900 грн., 186 480 грн. проценти.

В судовому представники сторін подали заяву про затвердження мирової угоди, відповідно до якої в рахунок погашення заборгованості перед позивачем, відповідач передає право власності на нерухоме майно, що знаходиться по вул АДРЕСА_1 , яку підтримали в судовому засіданні.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали, вважає, що у визнанні мирової угоди необхідно відмовити.

Відповідно до ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони просять визнати мирову угоду за якою відповідач в рахунок погашення заборгованості за договором передає у власність позивачу нерухоме майно.

Проте між сторонами склалися правовідносини, що ґрунтуються на умовах договору на правове обслуговування.

Нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 прав та обов`язків сторін за договором на правове обслуговування не стосувалися, і предметом позову у цій справі не є.

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу повернення заборгованості за договором та саме наведені обставини визначили предмет спору, питання щодо визнання права власності на нежитлову будівлю не є предметом розгляду суду.

Тобто, сторони фактично просять узаконити перехід права власності на майно від однієї особи до іншої всупереч встановленому законом порядку оформлення відчуження майна.

Сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчинюється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Тобто, зазначена мирова угода не стосується прав та обов`язків сторін, що випливають з самого предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Крім того, задля здійснення переходу права власності на нерухоме майно, законом визначено спеціальний нотаріальний порядок, і право власності у набувача нерухомого майна виникає з моменту нотаріального посвідчення правочину за ч.3 ст.334 ЦК України.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, суперечить закону, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжити судовий розгляд справи по суті.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 207, 255, 259 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «РЕЗОН» «про стягнення боргу за договором позики».

Ухвала суду відповідно до ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя Бабушкінського

районного суду Томаш В.І.