Справа № 531/712/17
Номер провадження 2/540/57/19
17.01.2019 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Косик С.М.
за участю секретаря Ткач Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла дана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 з подальшою зміною предмету позову, яка прийнята судом (а.с.114-116,122), в якому позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1998 р. У 2012 р. її чоловік на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на квартиру, що по вул. Незалежності (стара назва 60-річчя Жовтня) м. Карлівка Полтавської області. Позивач вважає, що дана квартира набута під час шлюбу та є спільною сумісною власністю, а тому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири та стягнути з відповідача судові витрати.
В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача адвокат ОСОБА_3 надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесенні заочного рішення не заперечує (а.с.125-127).
Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.107,109) та поштове повідомлення з відміткою «за даною адресою не проживає» (а.с.123).
У відповідності зі ст. 281 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку та дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку.
Судом установлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія І-КЕ №032573 від 26.09.1998 р. (а.с.6).
За час шлюбу ОСОБА_2 відповідачем по справі було придбано у власність квартиру, що АДРЕСА_2 (попередня назва вулиці - 60-річчя Жовтня) в м. Карлівка Полтавської області, про що свідчить надана, в тому числі приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, копія договору купівлі-продажу квартири, засвідченого приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 26.10.2012 року за реєстром №2367 (а.с.7,1190,110,111).
Як убачається з копії Витягу про державну реєстрацію прав №36308853 від 19.11.2012 р., копії технічного паспорту на вищевказану квартиру виготовленого станом на 05.10.2012 р. та інформації з Державного реєстру речових прав №100980026 від 20.10.2017 р., єдиним власником квартири зазначений ОСОБА_2 відповідач по справі (а.с.8-10).
Вартість квартири була визначена позивачем в розмірі 372720,00 грн (а.с.12-23) і відповідачем не оспорена.
За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 487/9384/14-ц, провадження № 61-6839св18.
Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними.
Згідно ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - за відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце на таких підставах, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦПК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, оскільки спірна квартира була придбана сторонами під час зареєстрованого шлюбу, суд приходить до висновку про визнання вказаного майна спільною сумісною власністю подружжя з визнанням ідеальних часток подружжя на майно в розмірі ? частки кожному.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1863,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 209-241, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити повністю.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 право спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 372720,00 грн, з визначенням ідеальної частки кожного в розмірі ?.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спланий судовий збір у розмірі 1863,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.
Суддя С.М.Косик