Справа № 127/9649/19
Провадження № 22-ц/801/2275/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 рокуСправа № 127/9649/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Марчук В.С.,

за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року, ухвалене суддею Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М.,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АК «Кредобанк», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Наталії Степанівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовує тим, що в лютому 2019 року позивачу стало відомо з виклику державного виконавця, що 07.09.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1756, яким звернуто стягнення на транспортний засіб марки CHERY TIGGO, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , сірого кольору, загальний легковий універсал В, об`єм двигуна 1971 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу на праві власності.

ПАТ «Кредобанк» пред`явив до виконання даний виконавчий напис до Центрального ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області.

Позивач зазначає, що банк та нотаріус не проінформували її про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису, також відсутня розписана сума заборгованості, хоча позивач постійно сплачувала платежі за кредитним договором.

В порушення вимог постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріусом не перевірено стан заборгованості за договором та не перевірено факту направлення банком боржнику вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором.

Крім того позивач вказує, що неодноразово зверталась в банк та до нотаріуса щодо вирішення спору, однак її дії не призвели до будь-якого результату.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог.

В якості основного доводу ОСОБА_1 вказала, що судом не було враховано, що у нотаріуса не було жодного документа, що підтверджують безспірність заборгованості на момент вчинення виконавчого напису.

На апеляційну скаргу відповідач подав відзив, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Черник Н.А. в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, про розгляд справи у її відсутність, письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надала.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.12.2016 між ПАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є АТ «Кредобанк») та ОСОБА_2 зміни ОСОБА_3 ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №5577/2016, відповідно до якого позивачу було надано кредит в сумі 394 196 грн. для здійснення оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки CHERY TIGGO 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 12-15).

28.12.2016 між відповідачем та позивачем укладено договір застави на вказаний автомобіль. (а.с. 8-11).

В наслідок невиконанням умов договору позивчаем, 17.07.2018 відповідачем направлено ОСОБА_1 досудову вимогу від 13.07.2018 року про виконання договірних зобов`язань та пропозицію у тридцятиденний строк з дня направлення повідомлення повернути суму кредитного боргу разом із пенею, що станом на 11.07.2018 року становив 379 073,28 грн. та зазначено, що у випадку невиконання цієї вимоги банк має намір, зокрема, звернути стягнення на предмет застави (а.с. 131-134).

В зв`язку з невиконанням досудової вимоги позичальником, 07.09.2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. на підставі поданої Банком заяви було вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером 1756, за яким було звернено стягнення на вказаний автомобіль та переданий в заставу ПАТ «Кредобанк» в забезпечення виконання зобов`язань позивача по кредитному договору №5577/2016 від 26.12.2016 (а.с. 128).

Із вказаного виконавчого напису слідує, що він вчинений на підставі ст. ст. 34, 87 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

15.11.2018 державним виконавцем Центрального ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №1756, виданого 07.09.2018 (а.с.16-18).

З копії розрахунку заборгованості за договором кредиту №5577/2016 від 26.12.2016 вбачається, що станом на дату вчинення виконавчого напису у позивача існувала заборгованість станом на 04.09.2018 в розмірі 364 199,91 грн., з яких сума заборгованості за кредитом; 7052,83 грн.- сума заборгованості по відсотках та 6309,99 грн.- сума заборгованості по пені, нарахованої за період з 05.09.2017 по 04.09.2018 (а.с. 107-109).

Наданих позивачем копій квитанцій слідує, що протягом 2018 року позивач періодично сплачувала платежі за кредитним договором і ця обставина не заперечувалась відповідачем (а.с.29-35, 37-41).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з дотриманням вимог встановлених, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 на підставі належних для вчинення нотаріальної дії документів. При цьому, як правильно зробив висновок суд, на час вчинення виконавчого напису існувала заборгованість по кредитному договору в розмірі, який був визначений Банком і дана заборгованість існувала і на момент вчинення нотаріальної дії, тобто була безспірною і неповернутою Банку, а також те, що на момент вчинення виконавчого напису зазначена сума боргу не оспорювалась в судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком, оскільки він зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права із правильним застосуванням правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц.

Як на підставу позову ОСОБА_1 посилається і на ту обставину, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом незаконно без наявності відповідного доказу про отримання нею досудової вимоги Банка.

Правовідносини сторін відповідно до обставин справи регулюються ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012року №296/5 (в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а)нотаріально посвідченої угоди; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до п.п.1.1.,3.1.,3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року).

Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що виконавчий напис було вчинено на підставі заяви АК «Кредобанк», до якої було додано копію кредитного договору, копію письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором та докази її направлення (відмітка поштового відділення про відправлення повідомлення на зазначену в заставному договорі адресу), розрахунок заборгованості, копію виписки про рух коштів та установчих документів, тобто на підставі усіх необхідних документів, передбачених відповідним Переліком, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172.

Вчинений нотаріусом виконавчий напис здійснений відповідно до вимог чинного законодавства, а тому висновок суду про відмову в задоволенні позову є правильним.

Доводи ОСОБА_1 , що судом не було враховано, що у нотаріуса не було жодного документа, що підтверджують безспірність заборгованості на момент вчинення виконавчого напису, не заслуговують на увагу, оскільки докази, на які посилається в апеляційній скарзі позивач були предметом дослідження у суді, на підставі яких суд зробив правильний висновок.

Стосовно доводів позивача невручення їй вимоги стягувача про звернення стягнення на предмет застави слід зазначити, що відповідно до підпункту 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно доданих до матеріалів справи доказів вважати неврученою ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень кредитного договору немає підстав, оскільки до копії вимоги додано опис вкладення у цінний лист з відміткою поштового відділення зв`язку про відправлення цього цінного листа на адресу позивача АДРЕСА_1 , що підтверджується списком №134/ДРС рекомендованих листів.

Доводи позивача про те, що суд не взяв до уваги факт виконання нею кредитних зобов`язань за договором, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки судом було надано оцінку наявності кредитної заборгованості, зворотного позивачем в супереч ст.81 ЦПК України в суді першої інстанції доведено не було.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Випадки для звільнення від доказування, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення та додаткове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2019 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді О.В. Ковальчук

В.С. Марчук