Справа № 646/2929/17
№ провадження 2/646/78/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.19року м.Харків

Червонозаводського районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Теслікова І.І.,

За участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за обєднаними позовами ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3, головного інженера ОСОБА_4 ОСОБА_5 відділення філії «Центр транспортного сервісу «Лиски» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який був ним в подальшому уточнений, яким просить:

1.Визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов'язки начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 16.03.2017 №59-к/тм про застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

2.Визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов'язки начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 29.03.2017 №81-к/тм про застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

3.Визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов'язки начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» «Про припинення трудового договору (контракту)» від 10.04.2017 №50-к/тр, поновити ОСОБА_2 на посаді помічника начальника ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця».

4.Стягнути з Відповідача на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.04.2017 до дня винесення рішення про поновлення на робот.

5.Стягнути з Відповідача на користь ОСОБА_2 компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 20000, 00 грн.

6.Стягнути з Відповідача () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1920,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.04.2016 на підставі наказу від 05.04.2016 №37-к/тр ОСОБА_2 був прийнятий на роботу юрисконсультом 1 категорії ОСОБА_5 відділення філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». З 14.04.2016 на підставі наказу від 14.04.2016 №42-к/тр ОСОБА_2 був переведений на посаду помічника начальника ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця». 10.04.2017 наказом виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» «Про припинення трудового договору (контракту)» від 10.04.2017 №50-к/тр позивача було звільнено з роботи згідно пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України за систематичне невиконання трудових обовязків без поважних причин. Позивач вважає таке звільнення з роботи необґрунтованим, незаконним і таким, що здійснене з особистих мотивів в.о. начальника ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_3

Ухвалою суду від 29.05.2017 року обєднано справу №646/2929/17 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3, головного інженера ОСОБА_4 ОСОБА_5 відділення філії «Центр транспортного сервісу «Лиски» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди та справу № 646/2165/17 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Українська залізниця» в особі виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 Відділення філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» ПАТ «Українська залізниця» про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, присвоїти справі єдиний № 646/2929/17.

Ухвалою суду від 25.10.2017 року обєднано справу №646/2929/17 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3, головного інженера ОСОБА_4 ОСОБА_5 відділення філії «Центр транспортного сервісу «Лиски» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Українська залізниця» в особі виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 Відділення філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» ПАТ «Українська залізниця» про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, з цивільною справою №646/2512/17 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Українська залізниця» в особі виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 Відділення філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» ПАТ «Українська залізниця» про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, в одне провадження, присвоїти справі єдиний № 646/2929/17.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. В матеріалах справи містяться відзив на позов, в якому зазначено, що позивача було звільнено у відповідності до вимог чинного трудового законодавства, а саме - за наявності необхідних підстав (систематичного невиконання трудових обовязків), згоди профспілкової організації зі складенням відповідного наказу, видачею трудової книжки та проведенням повного розрахунку. Так, 16 березня 2017 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неякісне виконання службових обовязків під час відрядження до Старобільської виробничої дільниці, чим відповідачу заподіяно пряму матеріальну шкоду у вигляді витрат на безрезультатне відрядження. Крім того, внаслідок безплідної роботи позивача не організовано ремонт шляхів та приймання вагонів, а отже - не було відроджено ділянку залізниці, не було створено робочі місця, врешті-решт не було отримано прибутку державою. 29.03.2017 року встановлено, що протягом всього березня 2017 року позивач працював неналежним чином - ОСОБА_2 не було надано жодного звіту керівництву про виконання посадових обовязків, за які він несе персональну відповідальність (згідно посадової інструкції помічника начальника від 14.06.2016). Роботу позивача визнано незадовільною, у звязку з чим винесено догану. Крім того, 14.03.2017 ОСОБА_2 залишив своє робоче місце до закінчення робочого дня (о 13:12 год.) без жодних на те поважних причин. Перерва для відпочину та харчування працівників відділення з пятиденним робочим тижнем на підприємстві встановлена з 12:00 год. до 12:45 год, згідно наказу №234-к/тр від 08.12.2016 та наказу №248-к/тр від 30.12.2016. За 10 днів, 24 березня 2017 року позивач знову залишив робоче місце за 1 годину до закінчення робочого дня без поважної причини, про що складено рапорти старшим охоронцем ОСОБА_6. Далі за цим фактом оформлено акт за підписом в.о. начальника, в.о. помічника начальника з кадрових питань, юрисконсульта. Вказаний акт 27 березня 2017 року розглянуто на оперативній нараді ОСОБА_5 відділення філії ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» за участі самого ОСОБА_2, голови профспілкового комітету ОСОБА_7 Постановлено попередити ОСОБА_2, що за порушення трудової дисципліни він буде притягнутий до дисциплінарної відповідальності. У звязку з викладеними обставинами керівництвом відповідача у межах визначеної компетенції було ініційовано розгляд питання про звільнення позивача профспілковою організацією. Як зазначає сам позивач, його було викликано на засідання профспілкової організації та він брав участь у ньому, але покинув його до закінчення. Після засідання ОСОБА_2 було запропоновано ознайомитися з наказом про звільнення та отримати трудову книжку, на що отримано його відмову. Про це адміністрацією підприємства складено відповідні акти. Що стосується порушення відповідачем порядку оформлення трудової книжки позивача, отримання пояснень, розрахунку при звільненні, то ці питання було винесено на оперативну нараду при в.о. начальника ОСОБА_5 відділення Філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця», а їх розгляд оформлено протоколом №18 від 15.05.2017. В результаті винесено наказ «Про результати перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування» №79- К/ТР від 15.05.2017, згідно якого бухгалтеру наказано провести розрахунок середнього заробітку за весь час затримки та сплатити належні суми ОСОБА_2, за власний рахунок відшкодувати заподіяну підприємству шкоду, а в.о. помічника начальника з кадрових питань винесено догану за допущені порущення в роботі. Платіжним дорученням №520 від 24.05.2017 року перераховано кошти у розмірі 2279,05 грн. Оригінал трудової книжки було викрадено та оформлено її дублікат. Таким чином, представник відповідача вважає, що доведеним систематичне неналежне виконання позивачем своїх службових обовязків, яке мало місце впродовж березня 2017 року та відображено як в наказах про накладення дисциплінарних стягнень у вигляді доган, так і в протоколі оперативної наради, яким попереджено позивача про недопустимість порушень трудової дисципліни. Крім того, згідно наданих заперечень, представник відповідача вважає, що позивач знехтував своїми посадовими обовязками та протягом березня 2017 року не здійснював свої трудові обовязки у повному обсязі. Поведінка позивача свідчить про його небажання працювати у ОСОБА_5 відділенні Філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» належним чином, у звязку з чим відповідачем прийнято рішення про недоцільність продовження спірних трудових відносин.

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 05.04.2016 №37-к/тр ОСОБА_2 був прийнятий на роботу юрисконсультом 1 категорії ОСОБА_5 відділення філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

З 14.04.2016 на підставі наказу від 14.04.2016 №42-к/тр ОСОБА_2 був переведений на посаду помічника начальника ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця».

07.03.2017 року в.о. начальника ОСОБА_3 та головним інженером ОСОБА_4 було видано наказ по підприємству «Про призначення відповідального за організацію вантажопереробки по станції Старобільськ ОСОБА_2В.» за №4/ОД. Цим наказом ОСОБА_2 призначено відповідальним за якісну та повну організацію процесу вантажопереробки по станції Старобільськ з метою якісного виконання положень договору між ОСОБА_5 відділенням філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» та ТОВ «ДТЕК» «Свердловантрацит», про результати якої він повинен був доповісти 14.03.2017 року.

07.03.2017 року наказом в.о. начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 «Про відрядження» №50-к/тм ОСОБА_2 було направлено у відрядження до м. Старобільська Луганської області з метою вирішення питань з організації вантажопереробки по ст. Старобільськ терміном з 09.03.2017 по 13.03.2017 року.

Технічне завдання на службове відрядження з зазначенням переліку заходів, які необхідно здійснити для його виконання, було розроблено в.о. помічника начальника з кадрових питань ОСОБА_8

14.03.2017 року ОСОБА_2 було надано технічний звіт про службове відрядження.

Протоколом № 10 оперативної наради ОСОБА_5 відділення Філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» від 14.03.2017 року встановлено ОСОБА_2 надати письмові пояснення щодо дій згідно розділу 5 п.1 Технічного завдання на службове відрядження.

На виконання вказаного протоколу оперативної наради ОСОБА_2 було надано пояснення, згідно яких він зазначає, що був ознайомлений з технічним завданням 14.03.2017 року після повернення до м. Харкова, а тому до того часу не знав і не міг знати про конкретні завдання керівництва, які зазначені у Технічному завданні.

Згідно наказу № 59-к/тм від 16 березня 2017 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неякісне виконання службових обовязків під час відрядження до Старобільської виробничої дільниці.

Таким чином, у звязку з тим, що представником відповідача не спростовані доводи позивача щодо того, що його було ознайомлено з Технічним завданням до того, як він виїхав у відрядження, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування наказу про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності від 16.03.2017 року № 59-к/тм.

Крім того, у протоколі оперативної наради ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» від 29.03.2017 №13/1 зазначено, що на протязі березня 2017 року ОСОБА_2 не було надано жодного рапорту, звіту, доповідної записки чи маркетингового дослідження. Оперативна нарада постановила надати ОСОБА_2 звіт щодо виконання обовязків та завдань згідно своєї посадової інструкції за березень 2017 року, термін 29.03.2017 року.

Звіт за березень 2017 року було надано ОСОБА_2 30.03.2017 року. Згідно його доводів, звіт було надано на наступний робочий день, оскільки з протоколом оперативної наради його було ознайомлено наприкінці робочого дня.

Наказом в.о. начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 від 29.03.2017 року № 81-к/тм ОСОБА_2В було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових завдань та обовязків.

У розділі 2 Посадової інструкції помічника начальника ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» зазначені завдання та обовязки цієї посадової особи.

В той же час, у протоколі оперативної наради № 13/1 від 29.03.2017 року та наказі про притягнення ОСОБА_2 до дисціплінарної відповідальності від 29.03.2017 року № 81-к/тм зазначено про його неналежне виконання наданих службових обовязків та перераховані обовязки, зазначені у розділі 2 Посадової інструкції помічника начальника. При цьому, ні у протоколі ні у наказі не зазначені, які конкретні порушення Інструкції були вчинені ОСОБА_2

Посилання у протоколі оперативної наради та у наказі на ненадання ОСОБА_2 жодного рапорту, звіту, доповідної записки чи маркетингового дослідження є безпідставним, оскільки посадовою інструкцією не передбачено їх надання.

Крім того, що стосується надання ОСОБА_2 звіту на виконання протоколу оперативної наради лише 30.03.2017 року, тобто на наступний день, то це не спростовує висновків суду щодо наявності підстав для скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки у самому наказі не зазначено, що підставою для його винесення є саме ненадання звіту у зазначений у протоколі оперативної наради строк. Крім того, слід звернути увагу на те, що оперативна нарада була проведена 29.03.2017 року, строк надання звіту на її виконання було надано до 29.03.2017 року та сам наказ про притягнення до дисциплінарної відповідності також було винесено 29.03.2017 року.

При цьому, ОСОБА_2 був ознайомлений з наказом лише 03.04.2017 року.

Вказані обставини, є підставою для скасування наказу про притягнення ОСОБА_2 до дисціплінарної відповідальності від 29.03.2017 року № 81-к/ТМ.

Наказом № 50-к/тр від 10.04.2017 року про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_2 було звільнено на підставі п.3 ст.40 КУпАП за систематичне невиконання трудових обовязків без поважних причин: наказ від 16.03.2017 року № 59-к/тм та наказ від 29.03.2017 року № 81-к/тм.

Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно пункту 4.2 Інструкції №58, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то роботодавець у цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Відомостей про те, що ОСОБА_2 був відсутній за місцем роботи 10.04.2017 року матеріали справи не містять. Штемпель на конверті поштового відправлення з документами про його звільнення свідчить про те, що відправлено його було 11.04.2017 року, тобто на наступний день.

Таким чином, у звязку із тим, що судом задоволенні позовні вимоги позивача про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 16.03.2017 року та від 29.03.2017 року, які були підставою для винесення наказу про припинення трудового договору, суд приходить до висновку про задоволення позову і в частині скасування наказу про № 50-к/тр від 10.04.2017 року про припинення трудового договору (контракту) та про його поновлення на посаді.

Доводи представника відповідача щодо того, що ОСОБА_2 систематично порушував трудову дисципліну, а саме раніше покидав робоче місце, не спростовують вищевказаних висновків суду, оскільки підстави його звільнення були інші.

Що стосується позовних вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В той же час, справа розглядається в суді більше року не з вини позивача, у звязку з чим суд вважає за можливе стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за весь період.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на

число календарних днів за цей період.

Як зазначає у позовній заяві позивач, у лютому 2017 року він відпрацював 1 день. У березні 2017 року 22 робочих дні. Таким чином, за лютий березень 2017 року позивач відпрацював 23 робочих дні.

При цьому, у п.4 розділу III Порядку зазначено, які виплати працівника не враховуються при визначенні середньої заробітної плати.

Згідно розрахункових листів за лютий та березень 2017 року, ОСОБА_2 було нараховану оплату за тарифними ставками у загальному розмірі 4539,85 грн.(258, 59 грн. за лютий та 4281,26 грн. за березень).

Таким чином сумарна кількість випрацюваних позивачем робочих днів 23, а виплачена позивачеві заробітна плата 4539,85 грн.

Отже середньоденна заробітна плата позивача складає 197,38 грн.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач був звільнений 10.04.2017р., а тому станом на день ухвалення рішення судом 14.01.2019р. час вимушеного прогулу становить 438 робочих дні.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 86452, 44 грн.

В той же час, платіжним дорученням № 520 від 24.05.2017 року ОСОБА_2 відповідачем було перераховано суму у розмірі 2279,05 грн. Вказана сума має бути врахована при визначені остаточної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який має бути відшкодовано позивачу, складає 84173,39 грн.

При цьому, розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу виходячи з середньогодиної заробітної плати є безпідставним. Більше того, позивачем не надано доказів на підтвердження правильності зазначенням ним розміру такої середньогодиної заробітної плати та кількості годин у відповідному місяці.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 84173,39 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 був незаконно звільнений з роботи, у звязку з чим, врахувавши вимоги розумності та справедливості, суд відзначає глибину душевних страждань позивача внаслідок незаконного звільнення та необхідності докладати зусилля для захисту порушених прав. На підставі викладеного суд стягує з відповідача моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. В іншій частині вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

У звязку з цим, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі.

На підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1920,00 грн. Доводи представника відповідача щодо того, що позивачем не сплачено судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди не підтверджується матеріалами справи, оскільки позивачем при поданні трьох позовів, які були в подальшому обєднані, судовий збір за вказану вимогу були сплачені в загальному розмірі 1920,00 грн. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 3, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов'язки начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 16.03.2017 №59-к/тм про застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов'язки начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 29.03.2017 №81-к/тм про застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов'язки начальника ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4 ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» «Про припинення трудового договору (контракту)» від 10.04.2017 №50-к/тр, поновити ОСОБА_2 на посаді помічника начальника ОСОБА_5 відділення філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця».

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі ОСОБА_5 відділення філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця»на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 84173,39 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі ОСОБА_5 відділення філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця»() на користь ОСОБА_2 компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі ОСОБА_5 відділення філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця»() на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1920,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі ОСОБА_5 відділення філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця»(код ) на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України, судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Теслікова І.І.