Справа № 367/1228/19
Провадження №2/367/3612/2019
28 серпня 2019 рокуІрпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Оладько С.І.,
за участі секретаря с/з Герус Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -
Позивач звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що 17.08.2017 року приблизно о 10 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Кільцева дорога, навпроти вул. Зодчих, 28, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Когель», д.р.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 .
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_4 , було завдано механічних пошкоджень, відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку.
Відповідно до Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до Акту виконаних робіт №16 від 19.10.2017 року вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 , склала 40 650 (сорок тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Також Позивачем було понесено додаткові витрати за проведення експертизи про вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу у розмірі: 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 25.09.2017 року.
Таким чином загальна сума завданих Позивачу збитків в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає: 41 650 (сорок одна тисяча шістсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Когель», д.р.з. НОМЕР_2 , була застрахована за Полісом №АК/1009801 в ПрАТ «УТСК», то керуючись ст.ст. 6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч.1 ст.1191 ЦК України, Позивач звернувся до ПрАТ «УТСК», з Заявою про страхове відшкодування.
ПрАТ «УТСК» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок Позивача в розмірі: 24 677 (двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят сім) грн. 75 коп.
(41 650,00 грн. - 24 677,75 грн. = 16 972,25 грн.)
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає: 16 972 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 25 коп.
На підставі наведеного позивач просить суд: стягнути з Відповідача на користь Позивача - ОСОБА_1 завданні збитки в розмірі: 16 972,25 грн.; витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 768,40 грн., покласти на Відповідача;
Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за його відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивач не заперечував.
Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, шляхом направлення повісток поштовим зв`язком та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України, причини неявки суду не відомі.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що 17.08.2017 року приблизно о 10 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Кільцева дорога, навпроти вул. Зодчих, 28, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Когель», д.р.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 .
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_4 , було завдано механічних пошкоджень, відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку.
Відповідно до Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. (а.с. 4)
Відповідно до Акту виконаних робіт №16 від 19.10.2017 року вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 , склала 40 650 (сорок тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (а.с. 5)
Також Позивачем було понесено додаткові витрати за проведення експертизи про вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу у розмірі: 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 25.09.2017 року. (а.с. 16)
Таким чином загальна сума завданих Позивачу збитків в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає: 41 650 (сорок одна тисяча шістсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Когель», д.р.з. НОМЕР_2 , була застрахована за Полісом №АК/1009801 в ПрАТ «УТСК», то керуючись ст.ст. 6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч.1 ст.1191 ЦК України, Позивач звернувся до ПрАТ «УТСК», з Заявою про страхове відшкодування. (а.с. 17)
ПрАТ «УТСК» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок Позивача в розмірі: 24 677 (двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят сім) грн. 75 коп.
(41 650,00 грн. - 24 677,75 грн. = 16 972,25 грн.)
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає: 16 972 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 25 коп.
Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Разом з тим згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З огляду на вищезазначене, різниця між фактичним розміром збитків (вартістю відновлювального ремонту) та страховим відшкодуванням за Полісом №АК/1009801 має бути сплачена Відповідачем.
У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_6 завданні збитки в розмірі: 16 972 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 25 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Копію заочного рішення направити відповідачу по справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.І. Оладько