Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/2295/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Рижого О.А.

при секретарі - Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни в спрощеному позовному провадженні справу за позовом Філії Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за непогашення кредиту, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь банку 3% річних за непогашення кредиту.

В обґрунтування позову посилається на те, що 18 квітня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10017/0113 філії - Рівненського обласного управління А" «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2348 за умовам якого Банк зобов`язався надати, а Позичальник зобов`язався отримати, належним чином використати та повернути кредит у сумі 47000,00 (сорок сім тисяч) дол. США, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,00 % річних, в порядку на умовах та в строки визначені кредитним договором, а саме не пізніше 17.04.2017 р. В позові зазначено, що Пунктом 1.5 Кредитного договору, позичальник зобов`язується не пізніше 17 числа проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 392,00 дол. США та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 17.05.2007 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у Сарненському ТВБВ № 10017/0113 AT «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення Кредиту в сумі 352.00 дол. США та сплати нарахованих Банком процентів, здійснити не пізніше 17.04.2017 року. Пунктом 4.3. Кредитного договору визначено зобов`язання Позичальника, серед яких: - Належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором (п. 4.3.1). - Повернути Кредит в сумі 47 000,00 дол. США (сорок сім тисяч) доларів США 00 центів, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі (п. 4.3.2.). - У разі порушення умов цього Договору та/або Договору іпотеки достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та/або штрафних санкцій (п. 4.3.3.). - Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору (п. 4.3.5.). Відповідно до п. 4.2. Договору кредиту, Банк серед іншого має право: - Вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору (п. 4.2.1). - При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках передбачених цим Договором стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку (п. 4.2.2.). З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань Банком було укладено Договір поруки № 2348/1 від 18.04.2007 року з громадянином ОСОБА_2 . Відповідно до п. 3.1. вказаного договору поруки, поручитель відповідає за зобов`язаннями за кредитом у тому ж обсязі, що і боржник відповідно до п. 3.2. солідарні боржника залишаються зобов`язаними перед кредитором до повного виконання зобов`язань за договором кредиту. Поручитель та Боржник, підтверджують, що всі зобов`язання, представлені в цьому Договорі є дійсними на день укладання цього Договору. Поручитель та Боржник розуміють, що будь-яка недійсність зобов`язань та запевнень буде розцінюватись як надання Кредитору завідомо неправдивої інформації з метою отримання кредиту та тягне за собою відповідальність поручителя та боржника у відповідності до чинного законодавства України (п. 3.4. Договору поруки). Позичальник порушив умови Кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту, сплати нарахованих процентів та обов`язкових платежів, внаслідок чого утворилась. Станом на 15.07.2019 р. за кредитним договором № 2348 від 18.04.2007 р. за період з 14.07.2016 по 14.07.2019 р. Банком нараховано три процентів річних від основної заборгованості у сумі 2 015,40 дол. США. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів та неустойки.

Представник позивача під час розгляду справи позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відповідачем ОСОБА_2 було подано до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що він позов не визнає вважає його безпідставним, посилаючись на те, що позивач просить суд стягнути 3% річних за період з 14.07.2016 року по 14.07.2019 року, тобто після повного виконання рішення суду. Вважає, що в позові з цих підстав слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішенням Сарненського районного суду від 09.12.2010 року у справі № 2-1318/2010 частково задоволено позов прокурора Сарненського району Рівненської області в інтересах ВАТ "Державний ощадний банк" та стягнуто в солідарному порядку із позичальника та поручителя на користь Банку 315682 гривні 55 копійок. Звергаючись до суду з позовом про дострокове стягнення з позичальника та поручителя всієї суми заборгованості за кредитним Договором. ВАТ "Державний ощадний банк" перевів залишок заборгованості, відсотки за користування кредитом в національну валюту України за встановленим на той час НБУ курсом валют, і просив стягнути з борг в розмірі 322333 грн. 49 коп.

Рішення Сарненського районного суду від 2010 р. про стягнення з відповідачів солідарно повної суми заборгованості в гривневому еквіваленті позивачем не оскаржувалось.

Рішенням Сарненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2015 року по справі № 572/2135/15 у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та виселення відмовлено у зв`язку із пропуском строку позовної давності для звернення до суду із позовом.

Рішення Сарненського міського суду від 03 листопада 2015 року після перегляду в апеляційному та касаційному порядку набрало законної сили.

Рішенням Сарненського районного суду від 15.03.2018 p. залишеним без змін, було задоволено позов ОСОБА_2 , яким припинено дію договору іпотеки нерухомого майна.

Постановою ВС від 13.05.2019 р. встановлено, що ПАТ «Державний ощадний банк» достроково стягнув всю заборгованість за кредитним договором у сумі 315 682. 55 грн., тобто змінив строк виконання зобов`язапь за кредитним договором після якого банк має право лише на нарахування сум. передбачених сг.625 ЦК України, а такі вимоги ПАТ «Ощадний банк України» не заявлялись.

Як вбачається з тексту позовної заяви та доданого до неї розрахунку заборгованості, розрахунок 3% по всіх сумах простроченого основного боргу нараховано за період з 14.07.2016 р. по 14.07.2019 року.

При цьому позивач провів даний розрахунок виходячи із суми щомісячних платежів по кредитному договору, який припинив свою дію ще в 2010 році після подання до суду позову про стягнення всієї суми заборгованості.

Однак, позивачем не було взято до уваги, що рішення Сарненського районного суду від 09.12.2010 року по справі № 2-1318/2010 р., яким стягнуто з позичальника та поручителя весь борг за даним кредитним договором виконане повністю, що підтверджується постановами від 06.01.2016 р. про закінчення виконавчих проваджень як щодо поручителя Відповідача - 2 ОСОБА_3 A ОСОБА_4 M.. так і щодо позичальника - Відповідача - 1 ОСОБА_1 .

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Згідно з наведеною нормою боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не визнаються неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України.

Отже, за змістом наведеної норми закону інфляційні втрати, нараховані на суму боргу, та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки вони є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні кредитору матеріальних втрат від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, що належать до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень статей 526. 599. 611. 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права па отримання сум, передбачених статтею 625 нього Кодексу, за час прострочення.

Дійсно, позивач мав право стягнути солідарно і мене як поручителя та з позичальника 3% річних, однак тільки за період : день набрання законної сили рішенням суду про стягнення всього боріЛ' і до дня повного його виконання.

Водночас главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Зі змісту норм матеріального права випливає, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, визначених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 зазначеного Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що позивач просить суд стягнути З % річних за період з 14.07.2016 р. по 14.07.2019 р., тобто після повного виконання рішення суду, в позові необхідно відмовити за його безпідставністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В позові Філії Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за непогашення кредиту - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області потягом тридцяти днів з дати отримання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Рижий О.А.