Провадження № 2-о/161/250/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Бондарчука Р ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Луцька міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

15 липня 2019 року заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа Луцька міська рада, звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Заяву обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.08.1993 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилась спадщина на ј частину вищевказаної квартири, яку відповідно до ст. 529 ЦК УРСР прийняла її донька ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після його смерті відкрилась спадщина на ј частину вищевказаної квартири. Зазначає, що єдиним спадкоємцем після його смерті, у відповідності до ст. 1264 ЦК України є ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 після її смерті відкрилась спадщина на ј частину вищевказаної квартири, та у відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, на думку заявника, він є єдиним спадкоємцем після смерті його матері.

Зазначає, що його матір ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 з 1993 року і по день смерті ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, за адресою АДРЕСА_2 .

Вказує, що ОСОБА_5 був самотнім чоловіком, та постійний догляд за ним до смерті останнього, як за членом сім`ї, здійснювала його матір ОСОБА_3 .

Таким чином, зазначає, що встановлення факту проживання його матері ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сім`єю понад 5 років залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав з підстав у ній зазначених та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи не заперечував щодо задоволення заяви.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Зі змісту заяви вбачається, що встановлення юридичного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування"зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до частини першої ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При цьому матеріали заяви не містять інформації про наявність можливих спадкоємців першої, другої та третьої черги. Наявність або відсутність правових підстав для визнання за заявником права на отримання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 підлягає доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження та вони можуть бути встановлені на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням принципу змагальності і не можуть бути вирішені у порядку окремого провадження шляхом вирішення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що, зі змісту даної заяви вбачається спір про право, оскільки заявник звертається до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, який може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними та в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, а підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Луцька міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщинислід залишити без розгляду.

Залишення заяви про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю з спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщинибез розгляду не позбавляє заявника права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.

Керуючись СТ.СТ. 293, 294, ч.4 ст.315 ЦПК України,суд-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Луцька міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини- залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.