У х в а л а

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 2-43/2000

провадження № 61-20864 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В с т а н о в и в:

15 листопада 2019 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження, і ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що копію ухвали Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року вона отримала 18 жовтня 2019 року.

Однак, доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції до матеріалів касаційного провадження заявником не додано.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду належні докази, які містять відомості щодо дати отримання ухвали Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року.

Зміст касаційної скарги не відповідає статті 409 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення за наслідками розгляду її апеляційної скарги по суті, що не належить до повноважень суду касаційної інстанції відповідно до ЦПК України.

Крім того, відповідно до частини першої статті 25 та частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас у касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подано скаргу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу, із узгодженням її змісту вимогам статті 409 ЦПК України, а також вказати правильне найменування суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У частині третій статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 грудня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко