Ухвала

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 709/1089/17

провадження № 61-12745сво18

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду:

Лесько А. О. (суддя - доповідач), Висоцької В. С., Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Червинської М. Є.,

розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Силікат-1» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості із орендної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Силікат-1» (далі - ТОВ «Силікат-1») про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості із орендної плати та відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що після смерті матері ОСОБА_2 він успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,45 га, що знаходиться на території Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області. Після оформлення права власності на земельну ділянку він з`ясував, що земельна ділянка перебуває в користуванні ТОВ «Силікат-1» на підставі договору оренди, який укладено від імені матері ОСОБА_3 Оскільки спадкодавець померла у 2012 році, із 2013 року орендна плата власнику землі не виплачувалась. Також він має сумніви щодо сплати орендної плати з 2009 року до 2012 рік. Для з`ясування зазначених питань та отримання примірника договору, з вимогами про виплату коштів він неодноразово звертався до ТОВ «Силікат-1». Проте такі вимоги відповідачем проігноровані, що й стало підставою для звернення до суду.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд з урахуванням уточнень стягнути з ТОВ «Силікат-1» на свою користь нараховану, але частково невиплачену орендну плату за 2014, 2015, 2016 роки в сумі 4 047 грн 79 коп., за період з 2009 року по 2013 рік включно - 12 563 грн 35 коп., та 16 000,00 грн у відшкодування завданої моральної шкоди; розірвати договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,44457 га, кадастровий номер :04:000:0594 , що знаходиться на території Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Силікат-1», зареєстрований у Чорнобаївському РВ Черкаської РФ «Центр ДЗК» 09 листопада 2010 року за

№ 64.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ

«Силікат-1» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості із орендної плати та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги у справі є необґрунтованими, зокрема, суд вказав про відсутність систематичної несплати відповідачем орендної плати.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та направити справу на навий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не виплатив орендну плату за 2011-2012 роки, у нього право на позов про стягнення цих сум виникло лише у 2016 року після оформлення спадкових прав, а тому в цій частині суди безпідставно застосували позовну давність. Факт систематичної несплати орендної плати мав місце також у 2013-2015 рока та частково у 2016 році, що є підставою розірвання договору оренди землі. Судами порушено правила допустимості та достовірності доказів. В рішеннях судів містяться хибні висновки щодо дати підписання договору, які суд зробив на підставі довіреності представника, що підписав договір. Суди не оглядали оригінал договору і відмовили позивачу в його витребуванні. Також суди встановили, але не надали оцінку факту підписання договору оренди земельної ділянки, крім представника також і власником. На підставі недостовірних доказів суди визначили суми заборгованості з орендної плати і тому дійшли помилкового висновку про повну виплату орендної плати позивачу відповідачем. Безпідставно судами не враховані докази Держгеокадастру про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для розрахунку орендної плати.

Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали справи з Чорнобаївського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2019 року цивільну справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року справу № 709/1089/17 (провадження № 61-12745св18) передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не було доведено належними та допустимими доказами систематичної несплати відповідачем орендної плати, оскільки відсутня вини ТОВ «Силікат-1» у простроченні сплати орендної плати за 2013-2016 роки. Право власності на спірну земельну ділянку у позивач виникло у липні 2016 року, а до орендаря із вимогами він звернувся у січні 2017 року, у зв?язку з чим за відсутності в орендаря даних про нового власника земельної ділянки відповідач був фактично позбавлений можливості сплатити орендну плату за 2013-2016 рокиу встановлений договором строк. Доказів його звернення до орендаря щодо отримання орендної плати з моменту відкриття та прийняття спадщини матеріали справи не містять (позивач звернувся до орендаря із вимогами у січні 2017 року), тому за відсутності в орендаря даних про нового власника земельної ділянки відповідач був фактично позбавлений можливості сплатити орендну плату за 2013-2016 рокиу встановлений договором строк. Крім того, таку виплату проведено у 2017 році, тому відсутні обставини, які б свідчили про неможливість досягнення позивачем як стороною договору оренди землі мети договору (отримання плати за оренду земельної ділянки), тобто не вбачається істотного порушення умов договору оренди як підстави для його розірвання.

Прикладом наявності протилежних за змістом правових висновків у судових рішеннях Верховного Суду є постанова від 17 квітня 2019 року у справі

№ 365/315/16, провадження № 61-23532св18, ухвалена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, та постанова від 21 травня 2018 рокуу справі № 479/187/17(провадження

№ 61-4907св18), ухвалена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

У постанові від 17 квітня 2019 року суд дійшов висновку про те, що, посилаючись на те, що затримання орендної плати позивачу за 2014 та

2015 роки пов`язано з відмовою позивача від її отримання, суд апеляційної інстанції не врахував таке. Встановлено, що укладеним між сторонами договором оренди не встановлено місце і порядок сплати орендної плати, однак до 2014 року позивач отримувала орендну плату у касі підприємства, з цього часу її не отримувала, місце проживання не змінювала. Частиною першою статті 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора. Матеріали справи не містять даних про вчинення дій з боку відповідача для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати у строки, передбачені пунктом 7 договору оренди, зокрема, шляхом надіслання орендної плати за місцем проживання орендодавця або шляхом внесення належних орендодавцю грошей у депозит нотаріуса.СФГ «Риск» не приступило до виконання свого обов`язку зі сплати орендної плати до грудня 2014 року та до грудня 2015 року, а надіслало частину коштів поштовим переказом лише у квітні та липні 2016 року, тому є боржником, який прострочив виконання зобов`язання за договором оренди. За таких обставин, посилання суду апеляційної інстанції на прострочення кредитора як на перешкоду для розірвання договору оренди землі, за умови доведеності факту систематичної несплати орендної плати, не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

У постанові від 21 травня 2018 року зазначено, що дані про повідомлення правонаступника щодо можливості отримання орендної плати за договором або її накопичення на депозитному рахунку нотаріусу (стаття 537 ЦК України), відкриттям рахунку на вимогу, чи будь-яким іншим шляхом, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» суду не надано. Навпаки, відповідачем зазначено про те, що у товариства завжди є кошти, а тому право на їх своєчасне отримання залежить тільки від обов`язку орендодавця звернутися до орендаря та їх отримати.Між тим, змістом пунктів 9, 11 договору оренди передбачено, що оренда плата вноситься орендарем, а не сплачується тільки на вимогу орендодавця. Тому, встановивши, що відповідач не в повному обсязі розрахувався з позивачем за орендною платою у розмірі, встановленому договором, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у нього невиконаних зобов`язань за договором оренди та обов`язок їх виконати за період оренди земельної ділянки у 2009-2016 роках.

У зв`язку з викладеним колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне передати справу на розгляд Об`єднаної Палати Верховного Суду, оскільки між судовими колегіями різних судових палат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду існує різний підхід до розуміння та тлумачення поняття «систематична несплата орендної плати», змісту частини першої статті 537 ЦК України, якою передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса.

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

За наведених обставин касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2018 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з викладеного, справа розглядатиметься Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Силікат-1» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості із орендної плати та відшкодування моральної шкоди.

Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийА. О. Лесько
Судді:В. С. Висоцька
Б. І. Гулько
В. І. Крат
Д. Д. Луспеник
Є. В. Синельников

М. Є. Червинська