П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії прокуратури України про визнання протиправними, скасування наказів в частині та стягнення невиплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив:

- встановити факт порушення відповідачем процедури встановлення позивачу середньовизначеної премії за листопад 2017 року та березень 2018 року, визначеної Положенням про преміювання працівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 234 від 09 серпня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 898-к від 24 листопада 2017 року в частині порушення посадовими особами Національної академії прокуратури України процедури, визначеної Положенням в частині встановлення позивачу зменшеної щомісячної премії у розмірі 150 % місячної заробітної плати за листопад 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 152-к від 26 березня 2018 року в частині порушення посадовими особами Національної академії прокуратури України процедури, визначеної Положенням стосовно встановлення позивачу зменшеної премії у розмірі 50 % місячної заробітної плати за березень 2018 року від середньовизначеної за цей місяць;

- зобов`язати відповідача встановити позивачу середньовизначену премію за листопад 2017 року, визначену в розмірі 200 % у порядку процедури, визначеної Положенням;

- зобов`язати відповідача встановити позивачу середньовизначену премію за березень 2018 року, визначену в розмірі 55 % у порядку процедури, визначеної Положенням;

- зобов`язати відповідача здійснити відповідне перерахування грошового забезпечення відповідача за листопад 2017 року та березень 2018 року, з урахуванням встановлення позивачу середньовизначеної премії за листопад 2017 року в розмірі 200 % та за березень 2018 року в розмірі 55 %.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з наказом Національної академії прокуратури України № 1499-к від 07 листопада 2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника директора Науково-дослідного інституту з посадовим окладом згідно штатного розпису. ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання матеріального забезпечення працівників Національної школи суддів України та Національної академії прокуратури України» № 329 від 28 березня 2011 року ректору НАП України надано право у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників. Положенням про преміювання працівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 234 від 09 серпня 2017 року передбачено процедуру преміювання працівників в тому числі НАП України. Позивач посилається на Інструкцію із статистики заробітної плати, затвердженої Держкомстатом № 5 від 13 січня 2004 року, згідно якої премії є не заохоченням, а різновидом додаткової заробітної плати. У порушення зазначених нормативно-правових актів наказом виконуючого обов`язки ректора НАП України Якимчука М.К. від 24 листопада 2017 року про встановлення премії за листопад 2017 року, виданого на підставі доповідної записки проректора Академії Севрука Ю .Г . від 24 листопада 2017 року, позивачу зменшено розмір щомісячної премії за листопад 2017 року на 50 %. Наказом виконуючого обов`язки ректора НАП України Якимчука М.К. від 26 березня 2018 року, виданого на підставі доповідної записки проректора Академії Попова Г.В. від 19 березня 2018 року, позивачу зменшено розмір щомісячної премії за березень 2018 року на 5 %. Відповідач не ознайомив позивача ані із службовими записками, ані з оскаржуваними наказами № 1, 2, які стали підставою для зменшення позивачу премії за листопад 2017 року та за березень 2018 року, чим порушив ст. 3, 4 Положення про преміювання. При цьому, зазначені у службових записках доводи не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на аналогічні обставини, наведені в апеляційній скарзі, та зазначає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що щомісячна премія не відноситься до складу заробітної плати та відніс її до компенсації та заохочень. Позивач зазначає, що судом не досліджено: 1) факт не ознайомлення його з наказами, що оскаржуються, у строки, встановлені Положенням про преміювання; 2) питання щодо проведення службової перевірки з приводу порушення ним трудових обов`язків; 3) питання, чи дійсно мали місце порушення ним трудових обов`язків, які зазначені у вищевказаних службових записках, на підставі яких його було позбавлено частини щомісячної премії.

У відзиві на апеляційну скаргу Національна академія прокуратури Українизазначає, що доводи апеляційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи. Нарахування премій, доплат та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат є правом роботодавця, а не обов`язком, а тому зменшення премії позивачу у зв`язку з неналежним виконанням ним своїх трудових обов`язків є таким, що здійснено з дотриманням трудового законодавства.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно з наказом Ректора НАП України № 1499-к від 07 листопада 2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника директора Науково-дослідного інституту Національної академії прокуратури України з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.144).

Згідно службової записки від 24 листопада 2017 року з резолюцією від 24 листопада 2017 року у лівому верхньому куті «До наказу», поданою Ю.Г. Севруком - проректором НАП України, запропоновано за зрив презентації зменшити розмір премії за листопад 2017 року, зокрема, ОСОБА_1 за відсутність контролю за діяльністю підлеглих, на 50 % від середньовизначеного для викладацького складу Академії (а.с.17).

У доповідній записці проректора-директора НДІ НАП України Попова Г.В. від 19 березня 2018 року з резолюцією Ректора НАП України Лошинського М.В. зазначено: «Прошу врахувати в проекті наказу щодо преміювання», відповідно до якої проректор-директор пропонує зменшити розмір щомісячної премії ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням порядку подання службової записки від 19 березня 2018 року, неправдивої інформації, наведеної в ній, систематичну, короткочасну відсутність на робочому місці (а.с.23).

Відповідно до витягу з наказу ректора НАП України № 152-к від 26 березня 2018 року ОСОБА_1 встановлено премію у березні 2018 року в розмірі 50 % місячної заробітної плати (а.с.16).

У листопаді 2017 року середньовизначений розмір премії становив 200 %, в березні 2018 року - 55 % (а.с.25, 26).

У листі Головного управління Держпраці у Київській області від 14 червня 2018 року № 4.4./2-24-1971-2671, зазначено, що Управлінням за результатами звернення ОСОБА_1 щодо можливого порушення законодавства відповідачем в частині порушення порядку преміювання проведено перевірку, за результатами якої встановлено, що обставин, які стали підставою для зменшення премії позивачу є спірними та повинні вирішуватись в порядку, встановленому для розгляду індивідуальних трудових спорів (а.с.49).

Відповідно до наказу ректора НАП України № 542-к від 03 вересня 2018 року ОСОБА_1 , звільнено з посади заступника директора Науково-дослідного інституту Національної академії прокуратури України з 03 вересня 2018 у зв`язку із скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України) (а.с.142).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини щодо порушення прав позивача не знайшли підтвердження.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що основною заробітною платою є винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

До заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Звертаючись до суду за захистом своїх прав, ОСОБА_1 вказує на те, що при визначенні йому премії за листопад 2017 року та березень 2018 року відповідач порушив процедуру визначення премії, встановлену Положенням про преміювання працівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України № 234 від 09 серпня 2017 року.

Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання матеріального забезпечення працівників Національної школи суддів України та Національної академії прокуратури України» № 329 від 28 березня 2011 року, ректорам Національної школи суддів України та Національної академії прокуратури України у межах затвердженого фонду оплати праці надано право, зокрема, здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи, а також з нагоди державних і професійних свят та ювілейних дат у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадового окладу та економії фонду оплати праці.

Порядок, умови та розміри преміювання працівників визначаються у Положенні про преміювання працівників Національної школи суддів України та Національної академії прокуратури України.

Згідно з пунктом 3 Положення про преміювання працівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України № 234 від 09 серпня 2017 року, премії виплачуються працівникам та членам Комісії на підставі наказів, у тому числі, ректора НАП України.

Пунктом 6 Положення передбачено, що в разі несвоєчасного або неякісного виконання завдань, погіршення ефективності роботи і порушення трудової дисципліни премія виплачується в меншому розмірі або не виплачується взагалі.

На підставі пропозицій кадровими підрозділами готуються проекти відповідних наказів про виплату середньовизначеного розміру премії із зазначенням працівників, членів Комісії, яким премії виплачується в меншому розмірі чи не виплачується взагалі (п. 4 Положення).

Згідно п. 5 Положення відповідні накази доводяться до відома працівників, членів Комісії, яким премії виплачуються в меншому розмірі чи не виплачується взагалі.

У пунктах 3, 4 розділу 2 Положення зазначено, що у разі неналежного виконання працівниками, членами Комісії службових обов`язків, що зумовлює невиплату премії або її виплату в меншому розмірі, перший заступник та заступники Генерального прокурора, керівники самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, Національної академії прокуратури України, а також голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, керівники місцевих прокуратур складають рапорти з обґрунтуванням підстав та відсотка, на який пропонується зменшити розмір премії.

Рапорт про невиплату премії або її виплату в меншому розмірі погоджується з відповідними заступниками Генерального прокурора, керівниками регіональних прокуратур, ректором Національної академії прокуратури України і до 18 числа кожного місяця передається до кадрового підрозділу.

Мотивовані пропозиції про невиплату премії або її виплату в меншому розмірі доводяться до відома працівників відповідної прокуратури, Національної академії прокуратури України, членів Комісії.

На підставі цих пропозицій кадровими підрозділами, Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів готуються проекти відповідних наказів про виплату середньовизначеного розміру премії із зазначенням працівників, членів Комісії, яким премія виплачується в меншому розмірі чи не виплачується взагалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Посилаючись на порушення відповідачем пунктів 3, 4 розділу 2 Положення про преміювання працівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, ст. 15 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Національної академії прокуратури України, ОСОБА_1 не надав суду доказів, які підтверджують обставини, з якими він пов`язує свої вимоги.

Так, на виконання пунктів 3, 4 розділу 2 Положення про преміювання працівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України № 234 від 09 серпня 2017 року, були подані відповідні рапорти проректорів Національної академії прокуратури України про неналежне виконання позивачем своїх трудових обов`язків. Зазначені рапорти погоджені ректором Академії.

Отже, в зазначеній частині доведено дотримання адміністрацією Національної академії прокуратури України положення про преміювання.

Доводи позивача в частині, що його не ознайомили з мотивованими висновками про зменшення премії, не були підтверджені відповідними доказами. Так, матеріали справи не містять будь-яких доказів не виконання відповідачем приписів положення про преміювання в частині ознайомлення позивача з мотивованим висновком про зменшення премії.

Не подавши до суду зазначені докази позивач також не звертався до суду з відповідним клопотання про витребування відповідних документів, для підтвердження його доводів, у разі якщо в нього були труднощі в отриманні від відповідача певних матеріалів.

Посилаючись в своїй позовній заяві на наказ Національної академії прокуратури № 898-к від 24 листопада 2017 року та вказуючи, що саме цим наказом йому було зменшено розмір премії позивач не надав суду зазначеного наказу та не заявляв відповідного клопотання про його витребування, чим фактично унеможливив перевірку судом доводів як щодо фактичного існування даного наказу, так і щодо підстав його видання, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції.

В якості доказів по справі, ОСОБА_1 надав суду, зокрема, службову записку від 24 листопада 2017 року та доповідну записку проректора-директора НДІ НАП України Попова Г .В . від 19 березня 2018 року з резолюцією Ректора НАП України Лошинського М.В., з яких вбачається, що у роботі ОСОБА_1 виявлено недоліки, а саме 03 листопада 2017 року відбувся зрив презентації через відсутність контролю за діяльністю підлеглих. ОСОБА_1 було порушено порядок подання службової записки від 19 березня 2018 року, наведено в ній неправдиву інформацію.

Факт зазначення неправдивої інформації в службовій записці від 19 березня 2018 року позивачем не заперечується.

Наявність вказаних обставин стала підставою для зменшення позивачу премій. Позивач не довів ту обставину, що таке зменшення відбулося без дотримання відповідачем пунктів 3, 4 розділу 2 Положення про преміювання працівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, позивач зазначає, що судом не досліджено факт не ознайомлення його з наказами, що оскаржуються, у строки, встановлені Положенням про преміювання; питання щодо проведення службової перевірки з приводу порушення ним трудових обов`язків; питання, чи дійсно мали місце порушення ним трудових обов`язків, які зазначені у вищевказаних службових записках, на підставі яких його було позбавлено частини щомісячної премії.

В той же час, у силу вимог ст. 81 ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок довести порушення відповідачем процедури встановлення позивачу середньовизначеної премії, незаконність встановлення премії у меншому розмірі ніж іншим працівникам.

Зі змісту зазначеної норми закону слідує, що суд досліджує виключно докази, що надані сторонами та витребувані судом за клопотанням сторін чи інших учасників справи. А, отже, доводи апеляційної скарги в частині, що суд не дослідив докази, які не надавались сторонами та щодо яких не заявлялось клопотання про їх витребування не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Крім того, пунктом 4 розділу 1 Положення про преміювання передбачено, що відповідно до п. 4 Положення розмір премії визначається відповідно до об`єктивної оцінки роботи працівника, члена Комісії та їх особистого внеску в загальні результати роботи у відсотках до посадового окладу або місячної заробітної плати працівника (крім, доплат за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та за виконання обов`язків тимчасово відсутнього керівника) і члена Комісії.

Тобто, премія працівнику визначається з урахуванням його роботи, а право давати оцінку виконаній роботі та право визначати розмір премії має ректор НАП України шляхом видачі відповідного наказу.

Доводи апеляційної скарги в частині перебування позивача з 23 по 30 жовтня в Варшаві, а тому приготування до презентації відповідно до наказу 92-од від 13 липня 2017 року він не виконував, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки жодного доказу з цього приводу позивач суду не надав.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, доводами апеляційної скарги не спростовуються, рішення суду ухвалене на підставі наявних у матеріалах справи доказах, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.