Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа -військово-цивільна адміністрація м. Волновахи, про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні,вказуючи, що з 02.12.1971 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в м. Донецьк. Оскільки вона перебувала на утриманні чоловіка, бо отримували мінімальну пенсію, після його смерті звернулася до Волноваського об`єднаного управління пенсійного фонду України у Донецькій області з метою переоформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але їй було відмовлено через відсутність доказів перебування на його утриманні. Проживаючи на тимчасово окупованій території України, вона не може документально підтвердити факт перебування на утриманні померлого чоловіка, оскільки вони зареєстровані як тимчасово переміщені особи за різними адресами, хоча фактично проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 , тому просила встановити в судовому порядку, що по день смерті ОСОБА_2 вона перебувала на його утриманні.

У судове засідання заявник не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні заявлених вимог наполягала з підстав, визначених у заяві.

Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, заперечень проти заявлених вимог не надала.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, допитавши свідка, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

02 грудня 1971 року Палацом одруження м. Донецька зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . (а.с.9).

Згідно паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 14.10.1997 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6), з 01.08.2017р. зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 з 14.10.1997 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7 зворотній бік).

Як вбачається з довідки № від 04.07.2016р. ОСОБА_2 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.9)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер в м. Донецьк (а.с.11). Факт його смерті встановлений на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва за заявою ОСОБА_1 .

Згідно довідки №42 від 10.06 розмір пенсії ОСОБА_1 складає в середньому 2026,16 грн. за місяць (а.с.15).

Згідно витягів з карткового рахунку померлого ОСОБА_2 , наданих «Ощадбанком» розмір пенсії складав в середньому 8,772,41 на місяць (а.с.16-20).

Заявник ОСОБА_1 звернулася до військово-цивільної адміністрації м. Волноваха із заявою про підтвердження факту перебування на утриманні, та листом 10.06.2019 року їй роз`яснено, що нею не надано жодних документів, які підтверджують проживання та перебування її на утриманні померлого годувальника або отримання від нього допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобу для існування заявниці.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що особисто знає сім`є ОСОБА_1 , які проживали в АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд бере до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник дійсно на момент смерті перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 ..

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа -військово-цивільна адміністрація м. Волновахи, про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 на час його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук