РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12657/18

пр. № 2/759/1724/19

25 липня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Шелудько В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2019 р. засобами поштового зв`язку позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 11.08.2016р. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Хюндай Соната, № кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Пісківський завод скловиробів», спричинив дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля Опель Комбо, № кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_3 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 31.08.2016р. у справі № 759/11564/16-п відповідача визнано винним у адміністративному правопорушенні передбаченому статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку автомобіля № 959 від 19.11.2016 оцінювача «ПП ОСОБА_5 », вартість матеріального збитку завданого позивачу внаслідок ДТП від 11.08.2016 складає 131 583,00 грн., що є ринкової вартістю досліджуваного автомобіля.

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.08.2017р. № АЕ/7443145, цивільно-правова відповідальність ТОВ «Пісковський завод скловиробів» була застрахована у Публічному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Країна".

28.10.2016р. ПАТ «СК «Країна» було частково відшкодовано позивачу матеріальну шкоду, завдану ДТП у розмірі 45 255,50 грн. Тобто, різниця між заподіяною та відшкодованою матеріальною шкодою складає 86 327,50 грн.

19.01.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Кредит Капітал», яке діє від імені та в інтересах позивача на підставі Договору про надання послуг від 19.01.2018р., звернулося до відповідача із претензією № 19.01.2018/3-вих. про відшкодування збитків, де вимагали в добровільному порядку відшкодувати заподіяну внаслідок ДТП шкоду у розмірі 86 327,50 грн.

Вищевказаний лист був отриманий відповідачем, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, жодної відповіді на претензію позивач і його представник не отримали.

У листі № 669 від 30.03.2018 ТОВ «Пісківський завод скловиробів» повідомив позивача, що відповідач, який є працівником ТОВ «Пісківський завод скловиробів» за трудовим договором, скоїв ДТП не під час виконання своїх трудових обов`язків, у вільний від роботи час.

Таким чином, спричинення шкоди відповідачем випливає з факту його користуванняавтомобілем, що належить ТОВ «Пісківський завод скловиробів», на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суд. України, викладеного у постанові від 3 грудня 2014 року у справі N 6-183цс14.

У зв`язку з тим, що ПАТ «СК «Країна» відшкодувала позивачу лише частину матеріальної шкоди, завданої його автомобілю з вини відповідача, позивач вимушений звернутися до суду для відшкодування різниці між заподіяною та відшкодованою матеріальною шкодою у розмір 86 327,50 грн. за рахунок відповідача.

Завдання моральної шкоди обґрунтовує використання автомобіля для виконання трудових обов`язків. Внаслідок ДТП, спричиненої діями відповідача, автомобіль позивача не придатний для використання, а його відновлювальний ремонт економічно не вигідний. Позивач втратив можливість подальшої трудової діяльності, оскільки виплачених страховою компанією коштів не вистачило для купівлі іншого транспортного засобу на заміну пошкодженого автомобіля. Все це спричинило різке зниження рівня життя позивача, у зв`язку з чим позивач докладає неймовірні зусилля для налагодження та організації. Всі ці обставини призвели до душевних страждань позивача. Позивач протягом більш як півтора року не має змоги користуватися автомобілем, тому оцінює моральну шкоду, завдану йому ДТП у розмірі 30 000,00 грн.

Зважаючи на всі вищевикладені обставини, просить позов задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2017 року провадження у справі відкрито (а.с.42).

Судом отримано відзив на позовну заяву. Відзив відповідача грунтується на обставині виплати страховиком - ТОВ СК «Країна» страхового відшкодування потерпілій особі - позивачу у даній справі, що свідчить про визнання роботодавцем (страхувальником) ТОВ «Інвест Кредит Капітіл» факту ДТП, саме при виконанні службових обовязків. Вважає помилковим ототожнення позивачем визначену звітом суму матеріальної шкод из висновком про фізичне знищення автомобіля.

Окрім того ставить під сумнів сам звіт з визначенням матеріального збитку. Вважає не можливим задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди, оскільки позивач таку шкоду повязує з розміром матеріальної шкоди та неотриманими доходами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Преставник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до вимог ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Системний аналіз вищезазначених норм права дає можливість суду дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Судом встановлено, що 11.08.2016р. ОСОБА_4 керуючи автомобілем Хюндай Соната, № кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Пісківський завод скповиробів», спричинив дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля Опель Комбо, № кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_3 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 31.08.2016 у справі № 759/11564/16-п відповідача визнано винним у адміністративному правопорушенні, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України (а.с.7).

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.08.2017р. № АЕ/7443145, цивільно-правова відповідальність ТОВ «Пісковський завод скловиробів», була застрахована у Публічному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Країна".

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку автомобіля № 959 від 19.11.2016 оцінювача «ПП ОСОБА_5 » вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП від 11.08.2016 складає 131 583,00 грн., що є ринкової вартістю досліджуваного автомобіля (а.с.8-20).

28.10.2016 ПАТ «СК «Країна» було частково відшкодовано позивачу матеріальну шкоду, завдану ДТП у розмірі 45 255,50 грн.

19.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Кредит Капітал», яке діє від імені та в інтересах позивача на підставі Договору про надання послуг від 19.01.2018р., звернулося до відповідача із претензією № 19.01.2018/3-вих. про відшкодування збитків, де вимагали в добровільному порядку відшкодувати заподіяну внаслідок ДТП шкоду у розмірі 86 327,50 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивач посилається на відшкодуванні йому матеріальних збитків на тій підставі, що в результаті ДТП, яка сталася 11.08.2016р., було пошкоджено автомобіль Опель Комбо, чим позивачу було завдано матеріальні збитки в сумі 86 327,50 грн.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правові

наслідки у вигляді обов`язку відшкодування збитків настають лише у випадку порушення зобов`язання. Зобов`язанням є договірні правовідношення сторін (ст.509, 526 ЦК України), які виникають з підстав, встановлених договором чи іншим правочином (ст. 11 ЦК України).

Однак між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні зобов`язання, що могли б в даному випадку виступати підставою для вимоги про стягнення збитків.

Предметом даного позову є вимога про стягнення коштів на підставі події, що трапилася поза волею та бажанням сторін - на підставі дорожньо-транспортної пригоди. А відповідно до глави 82 ЦК України це є майновою шкодою, а не збитками, а отже регулюється іншими нормами законодавства.

Вимога позивача про стягнення з відповідача збитків в даному випадку є безпідставною і не ґрунтується на вимогах законодавства, а тому суд не бере до уваги вимогу про відшкодування майнової шкоди.

Позивач просить відшкодувати йому матеріальних збитків на тій підставі, що він є власником автомобіля Опель Комбо, який отримав пошкодження в результаті ДТП.

Як вбачається з платіжного доручення наданого позивачем, ПАТ «СК «Країна» 28.10.2016р. провела йому виплату коштів в розмірі 45 255,50 грн.

Будь-яких доказів, які б повязували ПАТ СК «Країна» з ТОВ «Пісковський завод скловиробів» суду не надано. Заяв позивача про витребування доказів не надходило.

Отже, суд позбавлений можливості у зясуванні типу договору - який був укладений між страховиком та страхувальником: добровільного чи обов`язкового договору цивільно-правової відповідальності.

У будь-якому, випадку, за даних обставин, які визнають сторони, виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі частини першої статті 1172 ЦК України, яка передбачає, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, тому в даному випадку згідно норм статті 1172 ЦК України замість ТОВ «Пісківський завод скловиробів» шкоду відшкодувала ТОВ «СК «Країна». У випадку якби відповідач не був при виконанні службових обовязків на момент вчинення ДТП, то ТОВ «СК «Країна» за результатами розслідування обставин страхового випадку здійснила відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п.32.1 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (яким встановлено, що страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону) та ч.3 сті 187 ЦК України (якою встановлено, що особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах).

Страхову виплату було здійснено, і цим самим спільно з відповідачем роботодавцем та ТОВ «СК «Країна» було визнано факт правомірності перебування відповідача за кермом автомобіля Хюндай Соната в момент ДТП.

Таким чином, суд вважає, що позов заявлений не до належної особи, тобто до особи, яка не може відповідати за висунутими вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягає і стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 6-13, 18, 19, 77-79, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 279 354, 355 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Миколаєць