19.08.2019 Справа № 363/924/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.
при секретарі Гавриленко Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4 500 грн., оскільки донька на момент подачі позову навчалась у школі в м. Києві та одночасно проходила підготовчі курси в Київському університеті імені Бориса Грінченка для вступу у вищі навчальні заклади. Разом з тим, у позові ствердила, що ОСОБА_3 має здібності до вивчення іноземних мов, з віком потребує більше коштів для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. На проїзд доньки з дому до шкоди та університету щомісяця витрачається близько 800 грн., а за підготовчі курси позивачкою сплачено 9000 грн. Зважаючи, що позивачка довічно є інвалідом 2 групи і з 17.01.2019 року їй призначено пенсію у розмірі 1497 грн., а інших доходів вона немає, тому наполягала на стягненні з відповідача додаткових витрат на утримання дитини.

Позивачка подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 виданого 30 липня 2009 року.

Неповнолітня дитина проживає разом із позивачкою, відповідач проживає окремо, за твердженням позивачки участі в утриманні дитини систематично і в необхідному обсязі не приймає, що змусило її звернутись до суду.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області у справі № 5/2»А»-3216/2009 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття.

15 червня 2018 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області у справі № 363 2633/17 зменшено розмір аліментів, стягуваних рішенням Вишгородського районного суду Київської області у справі № 5/2«А»-3216/2009 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Ѕ частини до 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Цим же рішенням суду встановлено, що у ОСОБА_2 є ще двоє малолітніх дітей, на утримання яких останній також сплачує аліменти.
Відповідно до договору № 43/18 від 25.09.2018 року про надання платних послуг з підготовки до вступу у вищі навчальні заклади та довідки Київського університету імені Бориса Грінченка № 13 від 19.02.2019 року ОСОБА_3 у період часу з 01.10.2018 року по 25.04.2019 року відвідувала заняття з підготовки до вступу у вищий навчальний заклад.

За відвідування вказаних занять позивачкою сплачено кошти у розмірі 9 000 грн., що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0..1 від 29.09.2018 року.

Разом з тим позов обґрунтовано тим, що їх донька ОСОБА_4 має здібності до вивчення іноземних мов, з віком потребує більше коштів для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. ОСОБА_1 є інвалідом та єдиним її доходом є пенсія у розмірі 1497 грн., що не дозволяє в повній мірі покривати витрати на гармонійний розвиток доньки. За таких умов, позивачка не в змозі самостійно нести додаткові витрати.

Так, зі слів позивачки на даний час ОСОБА_2 проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 та отримує достатній дохід для сплати додаткових витрат на утримання їх спільної дочки.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Як передбачено ч.ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вказаною статтею. До таких обставин закон відносить, зокрема особливі здібності дитини тощо.

За таких умов, сам лише факт навчання дитини на курсах підготовки до вступу у вищий навчальний заклад та бажання вивчати іноземні мови неможливо розцінювати як особливі обставини в розумінні ст. 185 СК України, що тягнуть за собою здійснення відповідачем додаткових витрат.
Беручи до уваги викладене вказані позивачкою витрати на дитину не можуть вважатися додатковими в розумінні вимог ст. 186 СК України.

Будь-які витрати на розвиток дитини, які не входять до тих, що зазвичай, постійно здійснюються батьками, не можна віднести до витрат передбачених ст. 185 СК України, які насамперед повинні мати ознаки винятковості, особливості й вимушеності.

Відтак підстав для оплати відповідачем додаткових витрат згідно вимог вказаних норм Закону суд не вбачає, а тому в задоволення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

у задоволенні позову відмовити.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2019 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя