Справа № 618/1294/18
Провадження № 2/618/16/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання - Рябенко Л. В., розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, в якому заповіла все своє майно позивачу по справі. Так, як на момент смерті матері позивач ОСОБА_1 проживав разом з нею за однією адресою, доглядав її та поховав за власні кошти, тому вважав, що спадщину прийняв фактично, в зв'язку з чим звертатися до нотаріальної контори не поспішав. Коли 20 листопада 2018 року він звернувся до нотаріуса з питання оформлення спадщини, то йому було відмовлено в оформленні документів. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини строком 2 місяці.

Представник позивача в підготовче засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути в його відсутність.

Представник відповідача - Вільшанський сільський голова в підготовче засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради.

За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з заповітом від 09 квітня 2006 року, посвідченого секретарем Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, зареєстрованим в реєстрі за №105, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно, заповіла ОСОБА_1- позивачу по справі.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09 квітня 2016 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській обалсті, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис №19.

Згідно з довідкою Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/724 від 04.02.2018, ОСОБА_2 була зареєстрована в АДРЕСА_1. Спадкоємцями померлої першої черги є: дочка - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, син - ОСОБА_1. Спадкоємцем за заповітом є син - ОСОБА_1

Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Зашивайко Н. Г. № 1205/02-31 від 20 листопада 2018 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_2, в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини .

Згідно з довідкою Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області №11/01-16 від 17.01.2019, після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року за період з 2006 року по теперішній час спадкова справа не заводилася, з заявами про прийняття та відмову від спадщини ніхто не звертався.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд враховує посилання позивача, на те, що він не міг своєчасно звернутися з заявою до держнотконтори з об'єктивної причини, а саме через те, що вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавиці фактично проживав з нею, доглядав її та здійснив поховання за власні кошти, але не був зареєстрований за її адресою.

В зв'язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачем 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права.

У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз'яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Суд вважає, що два місяці буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ч. 1 ст. 8, ст. 41, ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1272 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року - два місяці від дня набрання чинності цим рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов