Постанова

Іменем України

20 серпня 2019 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/10521/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Шкоріної О.І.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Деснянського районного суду м. Києва

в складі судді Панченко О.М.

від 16 травня 2019 року

по справі №754/10240/16-ц Деснянського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_2

про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

третя особа - ОСОБА_4 ,

про визнання права власності, визнання відсутності боргових зобов`язань,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року ОСОБА_2 , посилаючись на те, що ОСОБА_1 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_1 » та ОСОБА_3 не виконують обов`язків за договором позики, звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про солідарне стягнення з відповідачів боргу у розмірі 500 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що ОСОБА_1 , діючи від свого імені та від імені свого чоловіка ОСОБА_3 , на підставі генеральної довіреності від 08.04.2016, на умовах солідарної відповідальності отримала в борг грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн та зобов`язалася повернути до 10.08.2016. Гарантією повернення боргу були активи подружжя, а саме: грошові кошти в сумі 391 593,00 грн, які підлягали поверненню ОСОБА_4 ОСОБА_3 на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05.08.2015, та автомобіль Lada Priora, державний номер НОМЕР_1 . Вказував, що в подальшому йому стало відомо про те, що в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває справа про розірвання шлюбу між відповідачами, та те, що відповідач ОСОБА_3 продає автомобіль і двічі в травні та червні 2016 року отримував грошові кошти від ОСОБА_4 .

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, в якій просив визнати його власником автомобіля Lada Priora, державний номер НОМЕР_1 та кредитором майнових прав до ОСОБА_4 , а саме: коштів у розмірі 391 593,00 грн за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.08.2015 у справі №760/9448/15ц; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутність боргових зобов`язань перед ОСОБА_2 за договором позики від 12.04.2016 на суму 500 000,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

09 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.01.2017. Як на підставу перегляду рішення за нововиявленими обставинами вказував на те, що 03.10.2018 після ознайомлення в Києво-Святошинському районному суді Київської області з матеріалами цивільної справи №369/3515/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним він дізнався, що 19.08.2016 ОСОБА_3 продав автомобіль Lada Priora, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 .

Посилаючись на те, що на час ухвалення 24.01.2017 судом рішення про визнання за ОСОБА_2 права власності на автомобіль Lada Priora, державний номер НОМЕР_1 , він не знав і не міг знати, що 19.08.2016 ОСОБА_3 продав автомобіль, просив скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.01.2017, у зв`язку з нововиявленими обставинами та солідарно стягнути на його користь з відповідачів грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволено та скасовано рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року.

Позов ОСОБА_2 задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилалася на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Вказала, що заяву ОСОБА_2 прийнято до провадження Деснянським районним судом м. Києва з порушенням пункту першого частини першої ст. 424 ЦПК України, яким передбачено подання заяви про перегляд рішення протягом тридцяти днів з дня, коли особа могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги про порушення норм процесуального права посилалась на те, що в матеріалах справи наявні докази які підтверджують, що про намір продажу ОСОБА_3 автомобіля, заявнику було відомо ще в серпні 2016 року, оскільки ОСОБА_2 представляв інтереси ОСОБА_3 та приймав участь у судових засіданнях у справі №754/9415/16-ц, в якій вирішувалося питання про накладення арешту на автомобіль. Про факт продажу спірного автомобіля ОСОБА_2 точно знав ще в березні 2017 року, звернувшись до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля та застосування наслідків недійсності договору, а відповідь регіонального сервісного центру МВС України в Київській області від 13.11.2017, на яку позивач посилається, як на нововиявлену обставину, є новим доказом.

Судом не взято до уваги, що ОСОБА_2 , виявивши розумну обачність, сповістивши суд про відомі йому наміри відповідача ОСОБА_3 відчужити спірний автомобіль, не був позбавлений можливості скористатися своїм законним правом звернутися до суду з клопотанням про витребування доказів (інформації) щодо права власності на спірний автомобіль, проте він сам наполягав на задоволенні своїх уточнених вимогах, що вказує на відсутність правових підстав для визнання заявлених обставин як нововиявлених, що переглядається.

Вказувала, що 23.05.2018 ОСОБА_2 вже звертався до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в задоволенні якою ухвалою суду від 02.07.2018 відмовлено. В заяві від 09.10.2018 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не посилається на жодні нові нововиявлені обставини, які стали йому відомі та не розглядалися судом.

Також, як на підставу скасування рішення суду вказувала на те, що суд, в порушення ч. 5 ст. 423 ЦПК України, вийшов за межі позовних вимог та задовольнив інші позовні вимоги, ніж ті, що були предметом розгляду, без урахуванням поданої позивачем заяви про зміну предмету позову.

За вказаних обставин просила скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Учасники справи своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених в ній.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в задоволенні, а рішення залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача Кузьменка Я.А. та третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання права власності, визнання відсутності боргових зобов`язань, яким визнано за ним право власності на автомобіль «LadaPriora», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузову,рами) НОМЕР_2 ; визнано ОСОБА_2 кредитором майнових прав до ОСОБА_4 , а саме коштів у розмірі 391 593 грн. стягнутих за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 5 серпня 2015 року по цивільній справі №760/9448/15ц; визнано відсутність боргових зобов`язань ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за договором позики від 12 квітня 2016 року на суму 500 000 грн. (а.с. 76-78).

Частиною першою статті 423 ЦПК України встановлено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Передбачений ЦПК України перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.

При цьому, ці обставини повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об'єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не могла бути відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 листопада 2004 року у справі «Праведная проти Росії», заява №69529/01, пп. 28, та у рішенні від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» №2, заява №19960/04, п. 46, зазначає, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний,однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним.

Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

З метою дотримання принципу юридичної визначеності законодавцем в Главі 3 ЦПК України встановлено порядок і строки подання заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими.

Отримавши заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд, відповідно до ст. 423 ЦПК України, зобов`язаний з`ясувати наявність підстави для перегляду та перевірити дотримання заявником строку подання заяв про перегляд, як то передбачено ст. 424 ЦПК України.

Суд, вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою, встановивши, що заяву подано з порушенням тридцятиденного строку з дня, коли особа могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення, перевіряє чи долучено до заяви клопотання про поновлення строку, як то передбачено п. 6 ч. 2 ст. 426 ЦПК України.

У якості підстави для перегляду вказаного рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 зазначив ту обставину, що він не знав і не міг знати, що до ухвалення судового рішення, а саме ще 19 серпня 2016 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_7 вказаний автомобіль. Зазначив, що про цю обставину йому стало відомо під час ознайомлення з матеріалами цивільної справа № 369/3515/17 за його позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу спірного автомобілі недійсним. Вказав, що ця обставина відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є істотною для справи обставиною.

Однак, зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 звертаючись до суду з позовом посилався на те, що активи подружжя ОСОБА_3 , якими вони гарантували йому повернення боргу, поступово зникають, оскільки йому стало відомо, що ОСОБА_3 продає автомобіль та частково отримував кошти від ОСОБА_4 (а.с. 1).

За наведених обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що про факт продажу автомобіля заявник міг дізнатися в 2016 році.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ще в березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу спірного автомобіля недійсним.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що звернення ОСОБА_2 до суду в жовтні 2018 року із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами свідчить про пропуск строку, встановленого пунктом першим частини першої статті 424 ЦПК України.

Законодавцем передбачено, що особа, яка пропустила строк на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з поважних причин має право на поновлення такого строку.

Так, згідно п. 6 ч. 3 ст. 425 ЦПК України у разі пропуску строку на подання заяви до заяви додається клопотання про його поновлення.

Матеріали справи не містять клопотання про поновлення строку.

Зазначене свідчить, що ухвалу про відкриття провадження від 10 жовтня 2018 року постановлено з порушенням порядку щодо відкриття провадження за нововиявленими обставинами, оскільки вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України повинен був перевірити дотримання строків подання заяви, які зазначені в ч. 1 ст. 424 ЦПК України, а порушення судом зазначених норм процесуального права є доводами апеляційної скарги.

Законом не передбачено окремого оскарження ухвали про відкриття провадження за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. У разі порушення судом норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття провадження за заявою такі доводи включаються до апеляційної скарги.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 126 ЦПК).

Однак, ураховуючи вищенаведені норми процесуального закону, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку обставинам, які не були предметом дослідження та перевірки в суді першої інстанції.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що ухвалюючи рішення суд допустив порушення норм процесуального права та вийшов за межі позовних вимог, а саме задовольнив інші позовні вимоги, ніж ті, що були предметом розгляду, не врахувавши подану позивачем заяву про зміну предмету позову.

За приписами ч. 5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таких повноважень, щодо ухвалення нового судового рішення без врахування заяви про зміну предмета позову, немає і у апеляційного суду.

Процесуальні недоліки розгляду справи (неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Оскільки апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення, а залишення заяви без розгляду з підстав пропуску подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не входить до компетенції суду апеляційної інстанції, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 травня 2019року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2019 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

О.І. Шкоріна