Справа № 322/891/16
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

04 грудня 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому вказувало, що 20 березня 2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір № 215666-CRED, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит, в сумі 25000 гривень, з терміном сплати до 19 березня 2010 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 , станом на 13 липня 2016 року, у неї виникла заборгованість в сумі 94311 гривень 57 копійок, а саме: 16075 гривень 11 копійок заборгованість за кредитом, 73507 гривень 34 копійки заборгованість за відсотками за користування кредитом, 250 гривень штраф (фіксована частина), 4479 гривень 12 копійок штраф (процентна складова).

В позові ПАТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь вказану суму.

Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29 травня 2019 року були скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанції, та передано справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою судді від 27 червня 2019 було прийнято справу до провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

У вищевказаній постанові Верховним судом було вказано на необхідність з`ясування того, чи використало ПАТ КБ "ПриватБанк" право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту та чи було змінено порядок, умови і строк дії кредитного договору, оскільки із заочного рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2010 року не вбачається, чи було банком заявлено вимогу про стягнення заборгованості достроково чи лише про стягнення простроченої заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Судом встановлено, що справа № 2-29/10, за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за результатами якої було винесене вищевказане заочне рішення від 22 лютого 2010 року, знищена за спливом строків зберігання.

07 жовтня 2019 року, з метою з`ясування питань, зазначених у вищевказаній постанові Верховного Суду, судом було винесено ухвалу про витребування у АТ КБ "ПриватБанк" належним чином завіреної копії позовної заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 20 березня 2008 року № 215666-CRED, яку було подано до Новомиколаївського районного суду Запорізької області в 2010 році, або інших документів, з яких можливо встановити чи використало ПАТ КБ "ПриватБанк" право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту та чи було змінено порядок, умови і строк дії вищевказаного кредитного договору. Для виконання вказаної ухвали суду позивачу було надано п`ятиденний строк з моменту отримання її копії.

Як вбачається із повідомлення про вручення поштового відправлення вказану ухвалу суду АТ КБ "ПриватБанк" отримало 17 жовтня 2019 року, проте, станом на 04 грудня 2019 року, витребувані документи до суду надані не були.

Проте, без вказаних документів розглянути справу не можливо.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що позивачем не були надані витребувані судом докази, і без них винести законне та обґрунтоване рішення не можливо, позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 84, 257 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 04 грудня 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш