РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/2732/19

провадження у справі №2/0285/1025/19

21 серпня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючої судді Заполовської Т.Г.

за участю секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.

сторони по справі: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Новоград-Волинський

за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки,

в с т а н о в и в :

31.07.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 30.05.2019 року та до досягнення донькою повноліття.

Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 14 травня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі мають малолітню доньку ОСОБА_4 . Відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо, участі в вихованні та утриманні доньки не бере. Працює, має нестабільний заробіток, розмір якого позивачу невідомий. Донька повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач інших утриманців не має. З метою захисту майнових прав змушена звернутись до суду.

В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., щомісячно. Надав довідку з місця роботи, згідно якої середньомісячний його заробіток становить 4000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Сторони з 2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 14.05.2018р. №285/1535/18 шлюб між сторонами розірвано. Згідно рішення суду визначено місце проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

Відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно довідки, виданої ОСББ «Зелені» від 30.07.2019 року проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8).

Згідно вимог ст. 180 СК України ОСОБА_2 як батько, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки до досягнення нею повноліття.

Відповідно роз`яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України та Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, відповідно до вимог ст. 183 СК України позивач визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2019 року - 1626 грн., з 01.07.2019 року 1699грн., з 01.12.2019 року 1779 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2019 року 2027 грн., з 01.07.2019 року 2118 грн., з 01.12.2019 року 2218 грн.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Одночасно при постановленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, отримує дохід в середньому 4000 грн. на місяць, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, а тому має можливість утримувати свою неповнолітню доньку.

Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог.

Одночасно позивач, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надала доказів, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно на утримання доньки аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно, тому суд вважає доцільним визначити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.

Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 31.07.2019 року.

Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 259, 265, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2019 року і до досягнення донькою повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання повного судового рішення 21.08.2019 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська