ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 січня 2019 року

м. Харків

справа № 645/1357/18

провадження № 22-ц/818/221/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Побединська Вікторія Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Первушина Наталія Юріївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Горішний Євген Вікторович,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інноваційна група»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Побединської Вікторії Олександрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Первушиної Наталії Юріївни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Горішного Євгена Вікторовича, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інноваційна група», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року, постановлене під головуванням судді Шарка О.П., в залі суду в місті Харкові,-

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Побединської Вікторії Олександрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Первушиної Наталії Юріївни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Горішного Євгена Вікторовича, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інноваційна група», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Побединськой В.О. щодо посвідчення та реєстрації договору про заміну іпотекодержателя без письмової згоди СДПІ ВПП у місті Харкові є незаконними, оскільки станом на 22.10.2010 року не був чинний договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 19.08.2009 року, укладений між АКБ «Європейський» та ВАТ «КБ «Володимирський». Суд не врахував порушень, допущених приватним нотаріусом Первушиною Н.Ю. при вчиненні реєстраційних дій. При зверненні ТОВ «Міжнародна інноваційна група» про стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на спірну квартиру та реєстрації приватним нотаріусом Горішним Є.В. зазначеного права,- не були дотримані положення Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заступником директора ТОВ «Міжнародна інноваційна група» Цвєтковим І.О. надано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року - залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.08.2007 року між АКБ «Європейський» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № КУ017/2009, відповідно до вимог якого позивачу було надано кредит у вигляді кредитної лінії з правом відновлення в сумі 30 000 доларів США строком до 15 серпня 2011 року (а.с.10-11).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1 та АКБ «Європейський» уклали договір іпотеки від 16 серпня 2007 року, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В. за реєстраційним № 381, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 (а.с.12-15).

19.08.2009 року був укладений договір про відступлення прав вимоги (купівлі- продажу боргових зобов'язань) за кредитними договорами, відповідно до умов якого, кредитор за кредитним договором №К/017/2009 від 16 серпня 2007 року змінюється з АКБ «Європейський» на ВАТ «КБ «Володимирський» (а.с.16).

22.10.2010 року між АКБ «Європейський» та ВАТ «КБ «Володимирський» був укладений договір про заміну іпотекодержателя (відступлення прав вимоги за Іпотечним договором), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В. О., та зареєстрований в реєстрі під № 2586 (а.с.31).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 25.01.2018 року № 111708597, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Первушиною Н.Ю. 21.04.2016 року було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29357509, згідно якого новим іпотекодержателем зареєстроване ТОВ «Міжнародна інноваційна група».

26.01.2018 року нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Горішним Є.В., розглядаючи документи, що були подані ТОВ «Міжнародна інноваційна група» для державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою АДРЕСА_1 було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна за ТОВ «Міжнародна інноваційна група».

У позовній заяві ОСОБА_1 просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Горішним Євгеном Вікторовичем про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 39426622 від 30.01.2018 року, згідно якого об'єкт житлової нерухомості, 3-х кімнатна квартира, за адресою АДРЕСА_1 була перереєстрована на ТОВ «Міжнародна інноваційна група»;

- зобов'язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Горішного Євгена Вікторовича внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Міжнародна інноваційна група» на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та поновити запис про право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру;

- визнати незаконними та скасувати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Побединської В. О., про реєстрацію договору про заміну іпотекодержателя (відступлення права вимоги) за договором іпотеки, серія та номер: 2586. виданий 22.10.2010 року;

- зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Побединської В. О. видалити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію договору про заміну іпотекодержателя (відступлення права вимоги) за договором іпотеки, серія та номер: 2586, виданий 22.10.2010 року;

- визнати незаконними та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Первушиної Н.Ю. від 21.04.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29357509, згідно якого новим іпотекодержателем зареєстроване ТОВ «Міжнародна інноваційна група»;

- зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Первушину Н.Ю. видалити запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29357509, згідно якого новим іпотекодержателем зареєстроване ТОВ «Міжнародна інноваційна група».

Посилався на протиправність дій нотаріусів як суб'єктів, наділених Законом владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, у зв'язку із невиконанням ними обов'язку щодо перевірки документів, наданих на реєстрацію. При цьому позивачем не порушувались питання, пов'язані з його правом на вказаний об'єкт нерухомого майна.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Матеріали справи свідчать про те, що позов ОСОБА_1 обґрунтовано незаконністю дій приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу, як суб'єктів, наділених владно-управлінськими функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав. Зазначено, що приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Побединська В.О., Первушина Н.Ю. та Харківського міського нотаріального округу Горішний Є.В., виконуючи функцію державного реєстратора, не виконали обов'язки щодо перевірки чинності договору про відступлення права вимоги (купівлі-продажу боргових зобов'язань) за кредитним договором, та інших документів, наданих для вчинення реєстраційних дій.

Тобто у цій справі відсутній спір про право, а даслідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії нотаріуса, який у межах спірних відносин діє як суб'єкт владних повноважень.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних (частина перша статті 12 Закону № 1952-IV).

Разом із тим державній реєстрації підлягає саме заявлене право і державна реєстрація права здійснюється суб'єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, встановлених законом, зокрема, на підставі заяви про державну реєстрацію прав, поданої особою, за якою здійснюється реєстрація права.

Тобто, відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб'єктом звернення за такою послугою та суб'єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Предмет та підстава позову ОСОБА_1 не пов'язані з майновими правами, з виконанням чи невиконанням цивільно-правових угод.

Позовна заява не містить доводів стосовно невиконання умов цивільно-правової угоди, питання про визнання права на майно, щодо якого було вчинено реєстраційні дії, позивач перед судом не порушував і своїх вимог цими обставинами не обґрунтовував.

У даній справі дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії приватних нотаріусів Побединської В.О., Первушиної Н.Ю., Горішного Є.В., як державних реєстраторів, які у межах спірних правовідносин діяли як суб'єкти владних повноважень.

Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі №826/9928/15 від 04 квітня 2018 року, у справі №826/1160/17 від 16 травня 2018 року, у справі №808/8972/15 від 10 квітня 2018 року, у справі №803/1125/17 від 13 червня 2018 року.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку, що спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів вважає, що для вирішення даної справи необхідно надати правову оцінку діям і рішенню приватних нотаріусів, які діяли як державні реєстратори та як суб'єкти владних повноважень. У зв'язку з чим вказаний спір не може розглядатися судом загальної юрисдикції та повинен розглядатися адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції за вказаних вище обставин, приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі, так як дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року - скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Побединської Вікторії Олександрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Первушиної Наталії Юріївни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Горішного Євгена Вікторовича, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інноваційна група», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 18.01.2019 року.