ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 грудня 2019 року

м. Харків

справа № 631/701/18-ц

провадження № 22-ц/818/5270/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

учасники справи:

позивач ( відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

третя особа за зустрічним позовом - служба у справах дітей Нововодолазької селищної об`єднаної територіальної громади,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2018 року в складі судді Товстолужського О.В.,

у с т а н о в и в:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, щовона з 07 лютого 1998 року по 28 вересня 2015 року перебувала з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі. Мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та Богдана, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

18 липня 2018 року ОСОБА_2 звернувся у суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів.

Зустрічний позов мотивовано тим, що діти після розлучення проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні. ОСОБА_6 мешкає із своїми батьками в будинку АДРЕСА_1 та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просив визначити місце проживання дітей разом з ним в АДРЕСА_2 , стягнути з ОСОБА_1 на його корить аліменти в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину.

11 грудня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду першої інстанції заяви про відмову від позову та зустрічного позову, просили закрити провадження у справі.

Заяви мотивовані тим, що ОСОБА_2 погодився добровільно сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн щомісячно на утримання кожної дитини.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2018 року прийнято відмову ОСОБА_1 - від позову та ОСОБА_2 - від зустрічного позову. Провадження у справі закрито. Сторонам роз`яснено, що в разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухала суду першої інстанції мотивована ти, що відмова ОСОБА_1 - від позову, а ОСОБА_2 від зустрічного позову не суперечить вимогам ЦПК України.

30 вересня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, стягнути з ОСОБА_2 на її корить аліменти у розмірі 50 відсотків з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з квітня 2019 року ОСОБА_2 припинив в добровільному порядку сплачувати аліменти на дітей. Крім того, стосунки між сторонами погіршились.

12 липня 2019 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити; залучити до участі в справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Нововодолазької селищної об`єднаної територіальної громади; залучити за рахунок бюджетних коштів адвоката з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Луганській та Харківській областях; визначити місце проживання дітей за адресою: АДРЕСА_2 , залишивши їх на його утриманні та вихованні; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на його користь у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину.

Згідно з частино третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звернувшись у суд із позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що діти знаходяться на її утриманні, а ОСОБА_2 матеріальну допомогу не надає.

Звертаючись у суд із зустрічним позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що діти знаходяться на його утриманні, а ОСОБА_1 матеріальну допомогу не надає.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 відмовилась від позову, а ОСОБА_2 відмовився від зустрічного позову.

В заявах сторонами вказано, що ОСОБА_2 погодився добровільно сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1000 грн щомісячно на кожну дитину.

З квітня 2019 року ОСОБА_2 припинив сплачувати аліменти, що підтвердив в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин першої-третьої, п`ятої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв відмову ОСОБА_1 від позову та ОСОБА_2 від зустрічного позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо несплати ОСОБА_2 аліментів на дітей у добровільному поряду суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися у суд із позовом про стягнення аліментів з інших підстав, а саме з підстав того, що ОСОБА_2 припинив сплачувати аліменти з квітня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги про стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей є безпідставними, оскільки спір вирішено без ухвалення судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова