ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/144/19Головуючий по 1 інстанції - Гончаренко Т.В.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Єльцова В.О.

за участю секретаря Попової М.В.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті»

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Андрейків Олег Володимирович

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Андрейківа Олега Володимировича на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Гончаренко Т.В., у залі Звенигородського районного суду Черкаської області о 12 год. 45 хв., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - :

в с т а н о в и в :

04 серпня 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» зазначає, що 24.06.2014 року ТОВ «Порше Мобіліті» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір № 50011745, згідно до умов якого позивач ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 458 205, 52 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 38 152,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Amarok, кузов НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 куб. см. рік випуску 2014 року, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору.

Відповідно до умов договору ТОВ «Порше Мобіліті» надав ОСОБА_1 додатковий кредит у розмірі 134 025, 00 грн., що є еквівалентом 11 159, 45 доларів США на дату укладення договору з цільовим призначенням для оплати страхових платежів згідно до договору страхування № 245002/40989/002181 від 25.06.2014 року, укладеному на виконання умов договору з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», а відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання додаткового кредиту та інші платежі відповідно до умов договору.

На момент звернення до суду ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Порше Мобіліті» у розмірі 1 265 520,92 грн. у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

ТОВ «Порше Мобіліті» просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» основну суму заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 945 385,87 грн., основну суму заборгованості за додатковим кредитом у розмірі 24 734,70 грн., 3% річних у розмірі 5 802,09 грн., інфляційні втрати у розмірі 26 891,08 грн., штраф у розмірі 174 751,39 грн., пеню у розмірі 19 826,75 грн., збитки у розмірі 68 129,04 грн., що разом становить 1 265 520,92 грн. та стягнути судові витрати.

17 травня 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду клопотання про призначення судово економічної експертизи.

Клопотання обґрунтовується тим, що відповідач не погоджується з розрахунками ТОВ «Порше Мобіліті» про стягнення з нього 3% річних у розмірі 5 802 грн., інфляційних витрат у розмірі 26 891,08 грн., штрафу у розмірі 174 751,39 грн., пені у розмірі 19 826,75 грн., збитків у розмірі 68 129,04 грн., що разом становить 1 265 520,92 грн., оскільки дані суми невірно пораховані, що унеможливлює їх стягнення. Тому вважає, що для з`ясування дійсної заборгованості у ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50011745 від 24 червня 2014 року, що має значення для справи, слід призначити судово економічну експертизі, оскільки необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 травня 2019 року

клопотання представника відповідача про призначення експертизи задоволено.

Призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника по сплаті відсотків за кредит,боргу по тілу кредиту перед банком умовам кредитного договору № 50011745 від 24 червня 2014 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором ?

2.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок нарахованих позичальнику заборгованості за кредитом, заборгованості по відсотках за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, кредитному договору № 50011745 від 24 червня 2014 року?

3.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок нарахованих позичальнику відсотків та пені за користування кредитом вимогам ст. 258 ЦК України, до яких застосовується позовна давність в один рік?

4. Визначити фактичну заборгованість позичальника по кредитному договору № 50011745 від 24 червня 2014 року на момент проведення розрахунку: 4.1. По тілу кредиту;

4.2. По відсоткам за користування кредитом; 4.3. По комісії за користування кредитом; 4.4. По пені за несвоєчасне виконання зобов`язань по кредитному договору.

Проведення експертизи доручено атестованому судовому експерту Жуковій О.В.

Надано для проведення експертизи: матеріали цивільної справи № 694/1036/16-ц.

Оплату експертизи покладено на ОСОБА_1 .

На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про призначення експертизи, представник ТОВ «Порше Мобіліті» - Андрейків О.В. оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі він посилається на порушення процесуального законодавства, та на те, що клопотання відповідача про проведення експертизи спрямоване виключно на затягування розгляду справи, та є явним зловживанням процесуальними правами, тому просив ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 травня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово економічної експертизи відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що суд повинен враховувати принцип ефективності судового процесу, який спрямований на недопущення затягування розгляду справи. Таким чином, зупиняючи провадження у справі суд, першої інстанції всупереч вимогам ст. 2, 210 ЦПК України позбавляє права скаржника на своєчасний розгляд справи у розумні строки, а отже і на захист його порушених прав та інтересів. Всупереч вимогам ст. ст. 2, 12, 43, 44 ЦПК України відповідач грубо зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Також представник ТОВ Порше Мобіліті» - Андрейків О.В. вказує, що розгляд даної справи перебуває на стадії, на якій здійснюється розгляд та вирішення спору на підставі вже зібраних доказів, а не стадії збирання доказів. Судом прийнято оскаржувану ухвалу всупереч вимогам ч. 3 ст. 210 ЦПК України та при її постановленні не дотримано вимоги ст. ст. 103,104 ЦПК України, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.05.2019 року у справі № 694/1036/16-ц про призначення судово-економічної експертизи та прийняти нове судове рішення, згідно з яким у клопотанні ОСОБА_1 про призначення судово-економічної експертизи у справі відмовити.

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» апеляційний суд Черкаської області ліквідовано, утворено Черкаський апеляційний суд.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 ЦПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

26 липня 2019 року розпочав свою роботу Черкаський апеляційний суд, у зв`язку з чим суду була передана для розгляду вказана цивільна справа.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями через систему документообігу суду визначено для розгляду суддю (суддю-доповідача) Черкаського апеляційного суду Нерушак Л.В., склад колегії суддів: Бородійчук В.Г., Єльцов В.О.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року суддею-доповідачем Нерушак Л.В. матеріали цивільної справи за за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до свого провадження.

Справу призначено до розгляду на 21 серпня 2019 року на 09 год. 00 хв.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ТОВ «Порше Мобіліті» в режимі відео конференції, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право : скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вищевказаним вимогам закону.

Задовольняючи клопотання про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Крім того, суд вказав, що заявлено повторне клопотання про призначення експертизи, оскільки відповідач довів у судовому засіданні, що не з його вини не було оплачено рахунок за проведення експертизи, оскільки такий рахунок не був йому направлений.

Судом зупинено провадження у справі, оскільки для її проведення потрібний значний проміжок часу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з даним висновком суду першої інстанції щодо призначення експертизи, вважає висновки суду щодо призначення експертизи такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки не вбачається в цій частині, що судом першої інстанції допущено порушення вимог процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Однак, як вбачається із матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, що судом зупинено провадження у справі, з чим колегія суддів не погоджується, оскільки вимогами чинного процесуального закону не передбачено зупинення провадження у справі на стадії розгляду судом справи при призначення експертизи, тому судом допущено порушення вимог процесуального права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернулося в суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_1 заперечує проти стягнення заборгованості по кредитному договорі в визначеному позивачем розмірі, та зазначає, що 3% річних у розмірі 5 802 грн., інфляційні витрати у розмірі 26 891, 08 грн., штраф у розмірі 174 751,39 грн., пеня у розмірі 19 826,75 грн., збитки у розмірі 68 129,04 грн., що разом становить 1 265 520, 92 грн. є невірно пораховані, що унеможливлює їх стягнення, у зв`язку з чим через свого представника адвоката Органюка Ю.Ю. подав клопотання до суду першої інстанції про призначення судово-економічної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу ( осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження , та інші дані, які мають значення проведення експертизи.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Суд, надаючи оцінку правовим відносинам між сторонами у справі, не вправі позбавляти дозволених законом та обраних сторонами засобів доказування, оскільки за такої ситуації це порушить їх права у цивільному процесі, свідчитиме про порушення принципу диспозитивності та об`єктивного судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Враховуючи вищевикладене, предмет і підстави позову та характер питання, що виноситься на судово-економічну експертизу для надання висновку експертам, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про призначення судово-економічної експертизи.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що експертиза сприятиме всебічному, повному й об`єктивному розгляду всіх обставин справи, й розрахунок заборгованості буде перевірено експертами та надано відповідні відповіді на поставлені питання у експертизі .

Однак, як зазначалось вище, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з судом першої інстанції, відносно зупинення судом першої інстанції провадження у даній справі на час проведення експертизи, оскільки відбулись зміни в діючому законодавстві, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи згідно ухвали суду першої інстанції від 04.04.2019 року про поновлення провадження у справі № 694/1036/16-ц справу було призначено до розгляду по суті на 17.05.2019 року на 10 год. 00 хв. (т.2 а. с. 213).

Позовна заява надійшла до суду та була зареєстрована 04.08.2016 року, а провадження у справі відкрито 08 вересня 2016 року ( т. 1 а.с. 160 ) , коли діяв ЦПК України в редакції від 2004 року, тому розгляд справи розпочався та справа розглядалась згідно до вимог ЦПК України 2004 року.

У відповідності до ч.1 ст. 210 ЦПК України в редакції 2017 року ( чинного на час розгляду справи) суд має розпочати розгляд справи по суті, не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня закінчення такого строку.

Згідно ч. 2 ст. 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду по справі

Крім того, згідно до вимог ч. 3 ст. 210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Згідно до пп.. 1-3 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: 1) смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; 2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення анти терористичної операції; 3) призначення або зміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу.

Окрім того, згідно з п.п. 1-3 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: 1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 2) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що включає можливість явки до суду протягом тривалого часу; 3) перебування учасника справи у довгостроковому службовому відрядженні.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 3 ст. 210 ЦПК України, судом першої інстанції було помилково зупинено провадження у справі на час проведення експертизи у даній справі, а тому колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про зміну оскаржуваної ухвали та її скасування ухвали в частині зупинення провадження, оскільки судом допущено порушення вимог процесуального права.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог процесуального права в частині зупинення провадження у справі підлягають задоволенню, тому вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні в цій частині щодо зупинення провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права при призначенні судово-економічної експертизи не знаходять свого відображення у відповідності до матеріалів справи, не впливають на правильність рішення суду про призначення такої експертизи, як через їх неістотність, так і через те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів.

Таким чином, дотримуючись принципу змагальності сторін, і не створюючи їм перешкод у процесі доказування обставин, суд першої інстанції з урахуванням вимог ст. 12 ЦПК України правомірно призначив експертизу, та виніс на вирішення експертів питання необхідні для вирішення спору.

Слід зазначити, що висновок експерта є одним із засобів доказування даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників розгляду справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, виходячи із предмету та підстав заявленого позову. Призначення експертизи є способом забезпечення доказів.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо призначення експертизи, не спростовують правильних висновків суду та не дають підстав для встановлення порушення судом норм процесуального права.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів апеляційного суду, вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права в частині щодо зупинення провадження у справі, а тому підлягає зміні ухвали суду першої інстанції та скасуванню в частині зупинення провадження з підстав, викладених вище у постанові, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Андрейківа Олега Володимировича задовольнити частково.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 травня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості змінити, скасувавши в частині зупинення провадження ухвалу суду на час проведення експертизи.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 22 серпня 2019 року.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Єльцов В.О.