КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 362/5460/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15198/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Марчука О.Л., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а потім у розмірі 1 500 грн. до досягнення повноліття ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з листопада 2015 року фактично проживали з відповідачем однією сім'єю та вели спільне господарство. За час спільного життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З серпня 2017 року сторони почали проживати окремо, а діти залишилися жити з позивачем. Зазначала, що перебуває у відпустці по догляду за дітьми, тому не може повноцінно забезпечити сім'ю матеріально.

Звертала увагу на те, що відповідач з серпня 2017 року у вихованні дітей участі не бере, коштів на їх утримання не надає та приховує свій дійсний заробіток. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто (а.с. 1-3).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що працює на посаді маляра та отримує заробітну плату 4 200 грн. Вказував, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина від іншого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якого він сплачує аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку. Вважає, що позивач не надала до суду доказів, що відповідач ухиляється від утримання та вихованні їхніх дітей та доказів матеріального становища відповідача та стану здоров`я платника аліментів (а.с. 126-128).

У відповіді на відзив позивач заперечувала проти відзиву відповідача (а.с. 82-83).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 1 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 768,40 грн. у відшкодування судових витрат (а.с. 146, 147-148).

Не погодившись з рішенням районного суду, 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду в частині розміру аліментів та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в сумі 450 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На обґрунтування скарги зазначив, що працює на посаді маляра та отримує щомісячну заробітну плату 4 200 грн. Вказував, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина від іншого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якого він сплачує аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку. Так, судом першої інстанції не було враховано перебування на утриманні у апелянта неповнолітньої дитини, на яку сплачуються також аліменти. Вважає, що оскільки він уже сплачує аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1 200 грн., а його заробітна плата складає 4 200 грн., суд мав стягнути аліменти у сумі 900 грн. на двох дітей, щоб загальна сума аліментів не перевищувала 50% заробітної плати (а.с. 158-165).

Позивач не скористалася правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23 грудня 2015 року і Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11 липня 2017 року (а.с. 7, 8).

Згідно з довідкою Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області №300 від 11 жовтня 2017 року діти проживають разом із ОСОБА_2 та перебувають на її утриманні (а.с. 9).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз «Затримка мовного розвитку», що підтверджується направленням в поліклінічне відділення Київської обласної лікарні від 18 червня 2018 року (а.с. 64).

Із Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 28 вересня 2018 року вбачається, що відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 (а.с. 134).

Крім того, відповідач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитина народилась від шлюбу із ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 17 липня 2012 року. Шлюб розірваний за рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 02 березня 2015 року (а.с. 27-36, 130).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 04 серпня 2017 року до повноліття дитини (а.с. 34-36, 135-136).

З копій квитанцій вбачається, що відповідач платить аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 131-133).

Відповідач ОСОБА_1 офіційно працевлаштований на посаді маляра у ФОП ОСОБА_8 з 22 березня 2019 року та отримує заробітну плату в розмірі 4 200,00 грн. щомісячно (до оподаткування), що підтверджується відповідною довідкою №1 від 26 березня 2019 року (а.с. 129).

Цих обставин сторони не заперечували.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 182 СК України визначені обставини, які суд враховує при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. 2 ст. 184 СК України).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частин 2 і 3 ст. 70 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 % заробітної плати боржника. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 71 цього Закону та ст.ст. 194-197, 274 СК України.

Відповідач ОСОБА_1 заперечував фінансову можливість сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі - 1 500 грн. на кожну дитину.

Обставин і доказів на спростування таких доводів відповідача до суду не надано і судом таких не встановлено.

Натомість встановлено, що відповідач за рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 04 серпня 2017 року до повноліття дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про зменшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання із 1 500 грн. до 1 000 грн. на кожну дитину.

Визначення саме такого розміру стягуваних аліментів відповідатиме положенням ст..ст. 182, 184 СК не порушуватиме вимог частини 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Визначивши такий розмір стягуваних аліментів, колегія суддів врахувала положення ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» за якою у 2019 році встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень та передбачений законодавством обов`язок обох батьків утримувати дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, таке рішення не позбавляє права позивача заявляти про збільшення розміру стягуваних аліментів у випадку збільшення заробітку (доходу) відповідача. Відповідач, в свою чергу, не позбавлений можливості заявляти про зменшення розміру раніше визначених аліментів за рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

З огляду на положення частини 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2019 року змінити в частині визначення розміру стягуваних із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зменшивши їх розмір з 1 500,00 грн. до 1 000,00 (одна тисяча) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В іншій частині рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова