Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/888/18
Провадження № 2/670/65/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Потапова О.О.,

з участю секретаря Корчової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в залі суду смт. Віньківці за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрація Хмельницької області, ОСОБА_3 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрація Хмельницької області, ОСОБА_3 сілської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить:

- визнати недійсним державний акт серії ЯЖ № 176791 на право приватної власності на землю площею 1,1861 га, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, виданий 16.09.2009 року ОСОБА_2 РДА на імя ОСОБА_4;

- визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, після смерті ОСОБА_4, який помер 11.07.2001 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина. До спадкового майна належить, серед іншого, і право на земельну частку (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах. На підставі якого 12.09.2008 року було оформлено державний акт на земельну ділянку 1,1861 га серії ЯЖ № 176791.

Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця вона прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном.

Отримати свідоцтво на право спадщини за законом на вищезазначену земельну частку вона не має можливості, у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_4 після його смерті.

В судове засідання позивач не зявилася, на імя суду її представник надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Віньковецького району в судове засідання не зявився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Подав заяву, якою визнав позовні вимоги, просив справу слухати без участі представника сільської ради.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Подав заяву, якою визнав позовні вимоги, просив справу слухати без участі представника райдержадміністрації.

Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.

У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 помер 12.07.20001 року (свідоцтво про смерть серії І-БВ № 320532, видане 06.03.2018 року, актовий запис № 26). Після його смерті позивач прийняла спадщину за заповітом шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (довідка ОСОБА_3 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області № 1163 від 30.10.2018 року, копія дублікату заповіту від 24.06.1996 року). ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради, що підтверджено інформаційною довідкою відділу у ОСОБА_2 районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькй області № 31-22-0.20-712104-18 від 01.11.2018 року, витягом з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), так як ОСОБА_4 був членом КСП «Дружба народів».

Отримати свідоцтво на право спадщини за законом на вищезазначену земельну ділянку позивач не має можливості у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий після смерті ОСОБА_4 є недійсним.

Приватний нотаріус ОСОБА_5 ОСОБА_2 районного нотаріального округу повідомленням від 31.10.2018 року № 204/02-31 правомірно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ видано на імя спадкодавця після його смерті.

Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Згідно ст.ст.16 ЦК, 152 ЗК України способами захисту цивільних прав, у тому числі у сфері земельних правовідносин, є визнання недійсним акта органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування та державного акта на право власності на земельну ділянку.

Як вбачається з розяснень постанови Пленуму Верховного Cуду України від 16.04.2004 року за № 7 (з відповідними змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства», при розгляді цивільних справ захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

З аналізу наведених правових норм Державний акт державний акт серії ЯЖ № 176791 на право приватної власності на землю площею 1,1861 га, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, виданий 16.09.2009 року ОСОБА_2 РДА на імя ОСОБА_4, слід визнати недійсним, як правовстановлюючий документ, виданий з помилкою, яка не дає підстави для його подальшого використання за призначенням і усунути (виправити) яку неможливо.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється після її смерті, який, відповідно, є недійсним.

Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

На підставі викладеного, позивач довів підстави та предмет позову, тому за ним слід визнати право але не на земельну частку (пай) , а право на земельну ділянку зазначену в державному акті серії ЯЖ № 176791 на право приватної власності на землю площею 1,1861 га, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, виданому 16.09.2009 року ОСОБА_2 РДА на імя ОСОБА_4. Право власності не визнається за спадкоємцем, тому, що не проведено реєстрацію земельної ділянки, а згідно ч.4 ст. 334 ЦК України воно виникає з моменту державної реєстрації нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. ст. 4, 12, 13, 19, 258, 259, 263-265 ЦПК України України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним державний акт серії ЯЖ № 176791 на право власності на земельну ділянку площею 1,1861 га, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, виданий 15.06.2009 року ОСОБА_2 РДА на імя ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право на земельну ділянку зазначену в державному акті серії ЯЖ № 176791 на право приватної власності на землю площею 1,1861 га, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, виданому 16.09.2009 року ОСОБА_2 РДА на імя ОСОБА_4.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації вул. Молодіжна, 30 с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області.

Відповідач: ОСОБА_2 районна державна адміністрація Хмельницької області, вул. Соборної України, 15 смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області, ідентифікаційний код 21317971.

Відповідач: ОСОБА_3 сільська ради Віньковецького району Хмельницької області, с. Петрашівка вул. Перемоги, 96а Віньковецького району Хмельницької області, код 04403404.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження. якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду через Віньковецький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя О.О. Потапов