Справа № 2/463/1601/14 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/3115/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 січня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мікуш Ю.Р., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 22 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22 липня 2014 року позов задволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 29,1 кв.м., що складається з однієї житлової кімнати площею 17,2 кв.м. та кухні площею 29,1 кв.м., а також на літню кухню, загальною площею 42,6 кв.м., яка складається з однієї житлової кімнати площею 16,6 кв.м., кухні площею 9 кв.м., коридору площею 9,4 кв.м., санвузла площею 3,8 кв.м., комори площею 3,8 кв.м.

Рішення оскаржила особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу 21 грудня 2018 року.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд вирішив питання про права та інтереси осіб, які не були залучені до участі у справі. Стверджує, що він є власником будинку АДРЕСА_1, що розташований на земельній ділянці на якій розташований і житловий будинок №8, право власності на який визнано за ОСОБА_3 Вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності, спільно використовується для обслуговування будинків №8, 8»а», 8 «б» та належних до них господарських споруд, а тому вирішивши питання про узаконення шляхом визнання права власності в порядку спадування на самовільне будівництво, без залучення власника земельної ділянки та скаржника, як землекористувача та власника суміжного будинку НОМЕР_1, суд фактично вирішив питання про їх права та обов'язки. Крім цього, стверджує, що літня кухня на яку судом визнано право власності є самочинним будівництвом та в силу ст. 376 ЦК України на неї право власності не набувається. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, відкрити апеляційне провадження, скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що нема підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст.352 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм встановлює порядок апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язкиосіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що розглядаючи справу суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно дані обставини мають місце у зв'язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Як вбачається з матеріалів справи предметом даного спору є визнання права власності в порядку спадкування на будинок АДРЕСА_1 та літню кухню.

Оскаржуючи рішення ОСОБА_2 стверджує, що даним рішенням порушуються його права як землекористувача ділянки на якій розташоване спадкове майно, а також будинок НОМЕР_1 власником якого він є.

Однак як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного рішення, земельна ділянка не була предметом даного спору. Спір стосується спадкових прав на будинок, що не порушує прав ОСОБА_2, оскільки він не був спадкоємцем даного майна.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходить з того, що у Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» ).

У справі Мушта проти України Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Крім того, статтею 370 ЦПК встановлений порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи.

Частиною першої даної статті передбачено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Частиною п'ятою статті 370 ЦПК передбачено, що суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04 грудня 2014 року постановленою у складі головуючого судді Богонюка М.Я., суддів Гриновця Б.М., Шашкіної С.А. відхилено апеляційну скаргу представника ОСОБА_5- ОСОБА_6 та залишено без змін рішення Личаківського районного суду м.Львова від 22 липня 2014 року (а.с.244-245).

Аргументи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо самочинного будівництва літньої кухні є аналогічні аргументам апеляційної скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, яким суд апеляційної інстанції дав оцінку в ухвалі від 04 грудня 2014 року. Зокрема в ухвалі зазначено, що судом беззаперечно встановлено, що спірна літня кухня узаконена в адміністративному порядку в 1988 році за спадкодавцем з чітко визначеною площею. Саме на таке приміщення літньої кухні і визнано право власності в порядку спадкування за позивачем.

З врахуванням наведенего, вважаю, що підстав для відкриття апеляційного провадження немає.

Керуючись ст.358,370 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 22 липня 2014 року.

Апеляційну скаргу та додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Суддя Ю.Р.Мікуш