Справа № 212/2916/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Власенко М.Д.,

за участі секретаря - Борух Ю.К.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Остапенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання незаконними та скасування наказів, що порушують трудові права,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (надалі - ДП "НЕК"Укренерго"), в якому просив визнати протиправними та скасувати Наказ № 142 від 28.02.2019 р. «Про припинення відокремленого підрозділу»;Наказ № 143 від 28.02.2019 р. «Про встановлення неповного робочого тижня»;Наказ № 144 від 28.02.2019 р. «Про зміни в організації виробництва».

В обґрунтування вимог вказав, що згідно наказу № 1357-к від 16.10.2015 року він прийнятий на роботу до відповідача та на час звернення до суду працює на посаді Старшого державного інспектора з енергетичного нагляду Криворізького відділення інспекції Держенергонагляду у Дніпропетровській області інспекції Держенергонагляду у Дніпровському регіоні відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» ДП «НЕК «Укренерго».

Відокремлений підрозділ «Державна інспекціяенергетичного нагляду України`діє у складі ДП «НЕК«Укренерго».

Стаття 9 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає, що державний нагляд (контроль) в електроенергетиці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, діяльність якого спрямовується та координуєтьсяКабінетом Міністрів України через відповідного міністра згідно із законодавством. Пункт 16 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону передбачає, що Кабінет Міністрів України має протягом 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом провести реорганізаціюДержавної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії шляхом утворення центрального органу виконавчої влади, що здійснює державний нагляд (контроль) в галузі електроенергетики, тобто до 11.06.2018 року.Постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 року № 77 затверджено Положення про Державну інспекцію енергетичного нагляду України, а 29.10.2018 р. проведено державну реєстрацію Державної інспекції енергетичного нагляду (ЄДРПОУ - 42578602) як центрального органу виконавчої влади.

Згідно з пунктами 12 та 13 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації,здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності акту Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється. Такий акт видається після здійснення заходів, пов`язаних з державною реєстрацією утвореного органу виконавчої влади як юридичної особи публічного права, затвердженнямположення про нього, структури та штатного розпису його апарату, кошторису та заповненням 30% вакансій.

Пункт 22 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Проринок електричної енергії» передбачає, що Нормативно-правові акти, прийняті на виконання Закону України "Про електроенергетику", діють до набрання чинності нормативно-правовими актами, затвердженими на виконання цього Закону.

Таким чином, питання фактичного функціонування центрального органу виконавчої влади, що здійснює державний нагляд (контроль) в галузі електроенергетики не вирішено.

На час звернення до суду Державна інспекція з енергетичного нагляду входить до складу ДП «НЕК «Укренерго», та потребує фінансування видатків на її утримання з метою створення умов для виконання покладених на неї функцій.

Згідно з Розділом 6 Положення «Про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 серпня 1996 року N 929 управління відокремленим

підрозділом «Держенергонагляд» у частині формування трудових відносин керівного складу здійснюється виключно за погодженням з Міністром енергетики та вугільної промисловості. Згідно з п.5, 6 Положення встановлено функціональне підпорядкування Держенергонагляду Міністерству палива та вугільної промисловості (далі-Міненерговугілля).

Наказом Міністерства палива та енергетики України "Про державний енергетичний нагляд" від 03.11.2006 N 422 встановлено, що Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії безпосередньо підпорядкована Мінпаливенерго (Міненерговугілля) щодо виконання функцій, покладених на Держенергонагляд Положенням N 929, здійснює допоміжні заходи із забезпечення надійного і сталого функціонування об`єднаної енергетичної системи України та діє у складі ДП "НЕК "Укренерго".

Міністерство фінансів України отримало право на управління ДП «НЕК «Укренерго» на підставі розпорядження КМУ від 14 листопада 2018 № 1001.З цього часу Укренерго перейшло зі сфери Міненерговугілля до Міністерства фінансів.

Між тим наказ Мінфіну України № 72 від 15.02.2019 має міжвідомчий характер, оскільки зачіпає права трудового колективу Держенергонагляду, який функціонально залишився підпорядкованим Міненерговугілля.

Згідно ч.1 ст. 1 Указу Президента України від 03.10.1992 № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та п.2 Положення затвердженого Постановою КМУ від 28 грудня 1992 р. N 731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно- правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», обов`язковій реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які зачіпають права, свободи йзаконні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такої реєстрації Наказу Мінфіну № 72 від 15.02.2019 на час затвердження Статуту ДП "НЕК «Укренерго» не відбулося.

У зв`язку зі зміною підпорядкування ДП «НЕК «Укренерго», Міненерговугілля скасувало свої накази від 05.12.2017 №728 «Про утворення комісії з реорганізації (перетворення) ДП «НЕК «Укренерго» та від 29.12.2017 Про затвердження Плану заходів з реорганізації (перетворення) ДП «НЕК "Укренерго». Інших нормативно-правових актів, на підставі яких діє Держенергонагляд у складі ДП «НЕК Укренерго» на час видання оскаржуваних наказів не скасовано та вони є чинними.

Таким чином, оспорюваний Наказ №142 від 28.02.2019 року "Про припинення відокремленого підрозділу», який видано директором ДП «НЕК «Укренерго» є протиправним та виданим з перевищенням своїх повноважень.

На час звернення до суду дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» із змінами і доповненнями, внесеними ЗакономУкраїни від 7 грудня 2017 року N 2246-VIII, яким встановлювався мораторій до 31.12.2018 року на здійснення заходів державного нагляду (контролю), втратила чинність з 01.01.2019, необхідно виконувати вимоги наказу Державної регуляторної служби України «Про затвердження Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік» від№ 152, та наказу Держенергонагляду від 28.11.2018 № 158 «Про затвердження річного плану щодо проведення заходів державного нагляду (контролю) Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії на 2019 рік», а також проводити заходи з недопущення виникнення аварійних ситуацій на об`єктах ОЕС України. Дані обставини свідчать про відсутність змін в організації виробництва і праці.

Не зважаючи на те, що фактично зміни в організації виробництва і праці не відбулися, та дія мораторію яким встановлювалась до 31.12.2018 р.заборона на здійснення заходів державного нагляду (контролю), втратила чинність з 01.01.2019, ДП "НЕК "Украенерго" встановлює з 13.05.2019 року неповний робочий тиждень з підстав відсутності фінансування.

Крім того, 28.02.2019 ДП «НЕК «Укренерго» видає наказ № 144 «Про зміни в організації виробництва і праці» (надалі Наказ№144), та посилається у ньому наказі на нормативно-правові акти, які втратили чинність і не стосуються діяльності Держенергонагляду. Цим же наказом у п. 1.2.встановлюється фактичне скорочення штату Держенергонагляду майже на 50 відсотків.

Відповідачем було встановлено неповний робочий час, тобто змінені істотні умови трудового договору наказом №143 в односторонньому порядку, що суперечить ст. 56 КЗпП України, відповідач не повідомив позивача про пов`язану з цим зміну розміру оплати праці, що є порушенням ч. З ст. 32 та ст. 103 КЗпП України. Накази відповідача N 143 та N 144 не обґрунтовані обставинами, які в сенсі ч. З ст. 32 КЗпП України є підставами для зміни істотних умов праці.

Оспорювані накази ДП «НЕК «Укренерго» видані у один день 28.02.2019 р. та суперечать один одному, з вказаних наказів не встановлюється підстави для припинення відокремленого підрозділу з вказанням повноважень відповідача щодо припинення такого відокремленого підрозділу як «Державна інспекція енергетичного нагляду України» (надалі - ВП Держенергонагляд), яка діє у складі ДП «НЕК «Укренерго». Також фактично не встановлюється (та не існує) змін в організації виробництва і праці. Водночас відповідач разом з процедурою припинення ВП Держенергонагляд та фактичного скорочення штату, необгрунтовано встановлює скорочений режим праці, у вже встановленому режимі про припинення Держенергонагляду та фактично змінюється оплата праці, та соціальні гарантії тільки для тої частини працівників, яка працює у ВП Держенергонагляд, який є структурним підрозділом ДП «НЕК «Укренерго».

Вказані накази суттєво порушують конституційне право позивача на труд та фактично встановлюють підстави для його звільнення та порушення права на оплату праці, а отже підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків, вимоги якої позивачем виконані, недоліки усунуті.

Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року відкрито провадження у справі з призначенням судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21 травня 2019 року отримано відзив на позовну заяву від представника відповідача.

23 травня 2019 року позивачем надано відповідь на відзив.

06 червня 2019 року відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

10 червня 2019 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування Наказу № 143 від 28.02.2019 р. «Про встановлення неповного робочого тижня» та Наказу № 144 від 28.02.2019 р. «Про зміни в організації виробництва».

02 серпня 2019 року представником відповідача надано додаткові письмові пояснення.

05 серпня 2019 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України в якості третьої особи без самостійних вимог. Клопотання представника відповідача задоволено, залучено до участі у справі правонаступника відповідача Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені у позовній заяві. Пояснив, що на час звернення до суду з позовом та на час розгляду справи в суді він продовжує працювати на підприємстві відповідача, отримує заробітну плату, проте звернувся до суду з позовом з метою недопущення порушення його прав, що може відбутись у будь-який момент, зокрема через його звільнення, оскільки відповідачем прийнято неправомірне рішення про припинення роботи Держенергонагляду, де він працює, через що він та інші працівники відчувають постійний тиск з боку керівництва та пропозиції добровільно звільнитись, отримавши додаткові виплати та премії.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та запереченнях, вказав, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав, оскільки прийняттярішення про визначення структури підприємства, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, введення неповного робочого часу є виключною компетенцією власника підприємства або уповноваженого ним органу та є складовою права управління діяльністю підприємством.Оскаржувані накази, не порушують трудових прав позивача, на час звернення до суду та на час судового розгляду позивач з Держенергонагляду не звільнений, продовжує працювати на тих самих умовах, що діяли до видання спірних наказів, отримує заробітну плату, а його твердження про можливі порушення його прав у майбутньому через звільнення не доведені належним чином, крім того, захист прав особи на майбутнє не передбачено діючим законодавством.

У відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача вказав, що позивачем не враховано, що згідно з п. 16 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про ринок електроенергії» до 11.06.2018 Кабінету Міністрів України має провести реорганізацію Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж та Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії шляхом утворення центрального органу виконавчої влади, що здійснює державний нагляд (контроль) з галузі електроенергетики.Виходячи з положень Цивільного та Господарського кодексів України реорганізація (злиття, приєднання, поділ, перетворення) є формою припинення юридичної особи.Натомість Держенергонагляд не є юридичною особою, а діє у складі відповідача як відокремлений підрозділ, створений відповідно до наказу ДП «НЕК «Укренерго» від 20.02.2006 № 63 та перейменований відповідно до наказу ДП «НЕК «Укренерго» від 04.07.2016 № 219.При цьому, чинне законодавство не передбачає ані механізму, ані можливості реорганізації відокремленого підрозділу державного підприємства в центральний орган виконавчої влади.

Початок фактичного функціонування центрального органу виконавчої влади, що здійснює державний нагляд (контроль) чи відсутність такого не впливає на правову можливість закриття відповідачем свого відокремленого підрозділу - Держенергонагляду, що гарантується чинним законодавством та статутом ДП «НЕК «Укренерго».

Відповідно до п. 3.5 статуту ДП «НЕК «Укренерго» підприємство має правостворювати на території України та за її межами філії, відділення, представництва та інші відокремлені підрозділи, які не мають статусу юридичної особи і діють на підставі положень, що затверджуються директором підприємства. Ліквідація,: реорганізація, зміна місця розташування та закриття філій, представник відділень та інших відокремлених підрозділів підприємства здійснюються порядку, визначеному законодавством України.

Доводи позивача про нібито міжвідомчий характер наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 N 72, яким затверджено статут ДП «НЕК «Укренерго» у новій редакції також не грунтуються на законі.

У відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.11.2018р.№ 1001-р «Про передачу цілісного майнового комплексу ДП «НЕК «Укренерго» до сфери управління Міністерства фінансів» ДП «НЕК «Укренерго» було передане із сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України до сфери управління Міністерства фінансів України. Акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП «НЕК «Укренерго" затверджений Міністерством фінансів України 04.02.2019, а отже з цього моменту до Міністерства фінансів України перейшли функції уповноваженого органу управління ДП «НЕК «Укренерго».

Таким чином, наказ Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №72 не має ознак міжвідомчого характеру, а тому не підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 р.№ 731.Крім того, законність вказаного наказу не оскаржується позивачем та не є предметом доказування в межахсудового розгляду цієї справи.

Вказуючи на перевищення директором ДП «НЕК «Укренерго» повноважень щодо підписання наказу від 28.02.2019 № 142 «Про припинення відокремленого підрозділу»,позивач не навів, в чому саме полягає таке перевищення, адже цей наказ був виданий директором ДП «НЕК «Укренерго» у відповідності до наданих йому повноважень на підставі п. 3.5 Статуту та ст.ст. 64, 65 ГК України.

Необґрунтованими також є висновки позивача, що наказ від 28.02.2019 № 142 суперечить п.п. 3.1, 3.2, 3.7 Положення про відокремлений підрозділ «Державна інспекція енергетичного нагляду», затвердженого наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 14.02.2019 № 50-к/оп (далі - Положення), оскільки згідно з п. 3.1 Положення Держенергонагляд є відокремленим підрозділом ДП «НЕК «Укренерго» без статусу юридичної особи та діє від імені ДП «НЕК «Укренерго», здійснює господарську діяльність згідно з чинним законодавством України, статутом ДП «НЕК «Укренерго» та цим положенням.Порядок припинення діяльності Держенергонагляду встановлено п. 8.1 Положення у відповідності до якого припинення діяльності Держенергонаглядуздійснюється на основі прийнятого ДП «НЕК «Укренерго» рішення відповідно законодавства України.

Також спірний наказ не суперечить п.п.3.2,3.7 та розділу 6 Положення, п.п. 1,5,6 та абз. 3 п. 12 Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, п. 1 наказу Мініпаливенерго України від 03.11.2006 N9 422, оскільки зазначеними актами врегульовується не порядок закриття (припинення) відокремленої підрозділу, що віднесено до виключної компетенції ДП "НЕК «Укренерго»), а вирішуються питання щодо функціонального підпорядкування Держенергонагляду, його управління, визначається порядок здійснення державного енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії, встановлюються повноваження посадових осіб Держенергонагляду тощо. Таким чином, Наказ від 28.02.2019 № 142 «Про припинення відокремленого підрозділу» не суперечить вимогам чинного законодавства.

В частині позовних вимог щодо незаконності Наказу № 143 від 28.02.2019 «Про встановлення неповного робочого тижня» та Наказу № 144 від 28.02.2019 «Про зміни в організації виробництва і праці», вважали відсутнім предмет спору, оскільки наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 10.05.2019 № 540-к зазначені накази визнані такими, що втратили чинність, як такі, що є недоцільними через підготовку до скорочення чисельності штату відокремленого підрозділу «Держана інспекція енергетичного нагляду України» ДП «НЕК «Укренерго».

У запереченнях на відповідь на відзив також вказали, що Постановою від 28.12.2017 № 1512 в структурі тарифу ДП «НЕК «Укренерго» на 2018 рік НКРЕКП не передбачила фінансування Держенергонагляду у 3 та 4 кварталах 2018 року, а постановою від 12.12.2018 № 1905 не передбачила фінансування Держенергонагляду у 2019 році. Отже, відсутність фінансування Держенергонагляду, його припинення, а також доцільність раціонального використання трудових ресурсів, збереження висококваліфікованих кадрів підтверджують зміни в організації виробництва і праці.

Крім того, ст. 247 КЗпП України, ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не встановлено обов`язок роботодавця погоджувати з первинною профспілковою організацією питання щодо застосування змін в організації виробництва і праці, змін істотних умов праці, введення неповного робочого часу тощо. Відповідно до п. 4.10 Галузевої угоди вказаний обов`язок виникає лише у разі скорочення більше 5 % працівників ДП «НЕК «Укренерго». Станом на 01.03.2019 загальна чисельність працівників ДП «НЕК «Укренерго» становила 8444 штатних одиниць, в тому числі Держенергонагляду - 637 одиниць. При цьому, наказом від 28.02.2019 N9 144 керівнику Держенергонагляду було запропоновано надати пропозиції щодо штатного розпису в межах 300 штатних одиниць. Тобто скорочення штату Держенергонагляду, якщо таке матиме місце, застосовуватиметься відносно 337 штатних одиниць, що складає 3,9 відсотки від затвердженої штатної чисельності працівників ДП «НЕК «Укренерго».

Вислухавши в судовому засіданні сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що Наказом ДП «НЕК «Укренерго» № 1357-к від 16.10.2015 року ОСОБА_1 прийнято на посаду Старшого державного інспектора з енергетичного нагляду Криворізького відділення Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Дніпропетровській області Держаної інспекції Держенергонагляду у Дніпровському регіоні відокремленого підрозділу «Головдерженергонагляд» ДП «НЕК «Укренерго».

Наказом ДП «НЕК «Укренерго» № 142 «Про припинення відокремленого підрозділу» від 28.02.2019 року вирішено припинити діяльність відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» ДП «НЕК «Укренерго» шляхом його закриття, створено комісію з припинення підрозділу з визначенням необхідних заходів для виконання наказу.

Наказом ДП «НЕК «Укренерго» № 143 «Про встановлення неповного робочого тижня» від 28.02.2019 року, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, пов`язаними з відсутністю фінансування видатків в структурі тарифу ДП «НЕК «Укренерго» на 2019 рік (постанова Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12.12.2018 року № 1905)прийнято рішення про встановлення працівникам відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» ДП «НЕК «Укренерго» з 13.05.2019 року неповного робочого тижня з тривалістю роботи вісім годин на тиждень. Покладено обов`язки з реалізації та виконання наказу на директора відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» ДП «НЕК «Укренерго» - Головного державного інспектора України з енергетичного нагляду ОСОБА_2 .

Наказом ДП «НЕК «Укренерго» № 144 «Про зміни в організації виробництва і праці» від 28.02.2019 року, на виконання положення п.16 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» щодо проведення реорганізації Державної інспекції з експлуатації електричних станції і мереж та Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії шляхом утворення центрального органу виконавчої влади, що здійснює держаний нагляд (контроль) в галузі електроенергетики до 11.06.2018 року, постанови КМУ України від 14.02.2018 року № 77 «Деякі питання Державної інспекції з енергетичного нагляду, наказано директору відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» ДП «НЕК «Укренерго» - Головному державному інспектору України з енергетичного нагляду Антонюку В.М. вжити заходів щодо змін в організації виробництва і праці відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» ДП «НЕК «Укренерго», надати пропозиції щодо штатного розпису в межах 300 штатних одиниць; провести аналіз осіб, які мають переважне право на залишення на роботі при вивільненні.

Наказом 540-к «Про внесення змін до наказу ДП «НЕК «Укренерго» від 28.02.2019 №142 та визнання такими, що втратили чинність, наказів ДП «НЕК «Укренерго» від 28.02.2019 №143 та №144» констатуючу частину наказу ДП «НЕК «Укренерго» від 28.02.2019 №142 викладено в іншій редакції, зокрема вказано: «Відповідно до статті 9 Закону України «Про ринок електричної енергії» державний нагляд (контроль) в електроенергетиці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через відповідного міністра згідно із законодавством. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну інспекцію енергетичного нагляду України як центральний орган виконавчої влади, на яку покладено функції з реалізації державної політики з нагляду (контролю) у сфері електроенергетики та теплопостачання.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 29.10.2018 за номером 1 080464 до Реєстру внесено запис про державну реєстрацію Державної інспекції енергетичного нагляду України (Держенергонагляд), що має організаційно-правову форму «орган державної влади» та ідентифікаційний код юридичної особи 42578602.

Таким чином, на сьогодні в Україні створено центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю), в галузі електроенергетики, який відповідно до положень статті 9 Закону України «Про ринок електричної енергії» здійснює державний нагляд (контроль) в електроенергетиці.

За таких обставин, діяльність відокремленого підрозділу ДП «НЕК «Укренерго», якому відповідно до наказу Міністерства палива і енергетики України від 03.11.2008 N9422 було делеговано виконання функцій та здійснення повноважень Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії (Держенергонагляд) є такою, що не відповідає нормам статті 9 Закону України «Про ринок електричної енергії», та має бути припинена у зв`язку з тим, що раніше делеговані контрольні функції передані новоствореному центральному органу виконавчої влади.

Цей висновок також підтверджується тим, що починаючи з III кварталу 2018 року було припинено фінансування витрат на виконання делегованих державою функцій 3 державного нагляду (контролю) в електроенергетиці. Зокрема, зі структури тарифу на передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електромережами, який щороку затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, були виключені витрати на фінансування діяльності та утримання Держенергонагляду.

Пунктом 2 вказаного наказу визнано такими, що втратили чинність накази ДП «НЕК «Укренерго» від 28.02.2019 №143 "Про встановлення неповного робочого тижня" та №144 "Про зміни в організації виробництва і праці" як такі, що є недоцільними через підготовку до скорочення чисельності та штату відокремленого підрозділу «Держенергонагляд» ДП «НЕК «Укренерго".

Відповідно до п.3.5 Статуту ДП «НЕК «Укренерго» в редакції від 15.02.2019 року підприємство має право створювати на території України та за її межами філії, відділення, представництва та інші відокремлені підрозділи, які не мають статусу юридичної особи і діють на підставі положень, що затверджуються Директором підприємства.

Наказом ДП «НЕК «Укренерго» № 63 від 20.02.2006 року створено з 01.04.2006 року у складі НЕК «Укренерго» відокремлений підрозділ "Держенергонагляд у Дніпровському регіоні", а в подальшому Наказом від 04.07.2016 № 219 перейменовано у «Державну інспекцію енергетичного нагляду України» ДП «НЕК «Укренерго».

Наказом ДП «НЕК «Укренерго» № 50-к/оп від 14.02.2019 року затверджено Положення про відокремлений підрозділ «Державна інспекція енергетичного нагляду України» ДП «НЕК «Укренерго», згідно п.3.1 якого Держенергонагляд є відокремленим підрозділом ДП "НЕК "Укренерго" без статусу юридичної особи та діє від імені ДП «НЕК «Укренерго», здійснює господарську діяльність згідно з чинним законодавством України, Статутом та цим Положенням.

Згідно п.3.2 Положення, у своїй господарській діяльності Держенергонагляд підпорядковується безпосередньо ДП «НЕК «Укренерго», а в частині виконання функціональних повноважень Держенергонагляд діє у відповідності до постанови КМУ від 07.08.1996 № 929 «Про посилення контролю за режимами споживання електричної і теплової енергії».

Відповідно до п.8.1 Положення, припинення діяльності Держенергонагляду здійснюється на основі прийнятого ДП «НЕК «Укренерго» рішення відповідно до законодавства України. При припинені Держенергонагляду працівникам, які звільняються гарантується додержання їх прав відповідно до вимог законодавства України. Порядок та терміни проведення припинення Держенергонагляду визначаються згідно з чинним законодавством.

Згідно п.8.8.18 Статуту ДП «НЕК «Укренерго» (в редакції станом на момент прийняття оскаржуваних наказів) директор Підприємства ухвалює рішення про створення, ліквідацію, реорганізацію, зміну місця розташування та закриття філій, представництв, відділень та інших відокремлених підрозділів Підприємства, з урахуванням обмежень, встановлених законодавством України та цим Статутом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Враховуючи, що позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважаючи наявним предмет спору навіть після самостійного скасування відповідачем Наказів № 143 та 144, а саме порушення його трудових прав через протиправність всіх оспорюваних наказів, судом, з метою дотримання основоположного права позивача на доступ до правосуддя та судовий захист відмовлено відповідачу у закритті провадження в цій частині вимог та продовжено судовий розгляд.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожний при вирішенні питання про його цивільні права і обов`язки має право на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями при звільненні з роботи з боку працедавців - власників та керівників господарських товариств, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист свого права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Оцінюючи доводи позивача щодо протиправності оспорюваних наказів, які на переконання позивача були прийняті ДП «НЕК «Укренерго» з порушеннями вимог закону, суд вважає доводи позивача такими, що не підтверджені належними та допустимим доказами, а також такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки накази прийняті Директором підприємства в межах своїх повноважень та на виконання управлінських функцій передбачених Статутом підприємства, а також з метою дотримання вимог ст.9 Закону України "Про ринок електричної енергії", постанови КМУ від 10.09.2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", згідно яких утворено Державну інспекцію з енергетичного нагляду України як центральний орган виконавчої влади, на який покладено функції з нагляду (контролю) у сфері електроенергетики та теплопостачання, виконання яких до відповідних змін в законодавстві покладалось на Держенергонагляд.

При цьому, відповідно до ст.63 ГК України, підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ч.3 ст. 64 ГК України, підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно ч. 2 ст. 65 ГК України, власник здійснює свої повноваження щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені - органи відповідно до статуту підприємства.

КЗпП України визначено основні трудові права працівників, а також механізми захисту трудових прав працівників, що включає в себе, зокрема, право на працю, та визначає способи захисту прав працівників. Так, КЗпП України визначає можливість працівника оскарження наказу про його звільнення.

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою частиною права на управління діяльністю підприємством чи установою.

Право роботодавця самостійно визначати чисельність працівників і штатний розпис, структуру підприємства не потребує додаткового доведення, тому до повноважень суду входить лише перевірка правильності проведення та дотримання роботодавцем процедури звільнення, у тому числі за скороченням, конкретного працівника. Саме такий висновок міститься в постанові Верховного суду від 21.03.2019 р. № 755/3495/16-ц, № 61-1350св17.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Долучені позивачем Наказ № 105 від 16.08.2018 року «Про встановлення неповного робочого тижня», №230 від 25.05.208 року «Про зменшення витрат», № 12 від 06.02.2019року «Про скасування неповного робочого тижня», додані позивачем з метою підтвердження системності порушення його прав, судом до уваги не приймаються, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування у справі.

Проаналізувавши зібрані у справі докази у їх сукупності, наведені сторонами доводи та заперечення з приводу предмету позову, суд вважає, що у межах даного спору відповідачами не порушено жодних прав, законних інтересів позивача та вимог чинного законодавства України, а тому правові підстави позивача, наведені на обґрунтування позовних вимог, суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Суд також враховує, що позивачем визнано в судовому засіданні ті обставини, що на час звернення до суду з позовом та під час судового розгляду фактично жодні його трудові не порушені, оскільки він продовжує працювати на займаній посаді повний робочий тиждень та отримує заробітну плату, а його звернення до суду викликано бажанням захиститись від майбутнього звільнення з роботи. При цьому, суд погоджується з позицією відповідача щодо неможливості судового захисту прав особи на майбутнє, оскільки такий спосіб захисту не передбачений діючим законодавством, а отже в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, виходячи із результату вирішення справи, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. ст. 3, 11, 16, 257, 367-368, 370, 372 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання незаконними та скасування наказів, що порушують трудові права - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 03 вересня 2019 року.

Суддя М.Д. Власенко