УХВАЛА

22 січня 2019 року

м. Київ

справа № 759/7444/17

провадження № 61-46459ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Лесько А. О.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» про визнання незаконним наказів про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнив під час судового розгляду, та в якому просив визнати незаконним та скасувати накази № 28-ОД від 23 березня 2017 року, № 35-ОД від 6 квітня 2017 року, № 47-ОД від 10 травня 2017 року про відсторонення його від роботи; стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 6 квітня 2017 року по 5 липня 2017 року в розмірі 30 357 грн та моральну шкоду в розмірі 200 000 000 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що він працював в ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна» на посаді звукорежисера служби звукорежисерів відділу виробництва технічного департаменту операційної дирекції.

23 березня 2017 року він відмовився розписатися в журналі інструктажів з техніки безпеки, оскільки навчання та перевірка знань з питань охорони праці не відбувалися з 2009 року Після вказаної відмови, роботодавцем було складено припис № 8 від 23 березня 2017 року про усунення наявного недоліку та заборону йому виконання робіт, а наказом № 28-ОД від 23 березня 2017 року його відсторонено від роботи, але 24 березня 2017 року наказом № 29-ОД знову допущено до роботи.

5 квітня 2017 року з порушенням законодавства були проведені навчання на виконання наказу № 23-ОД від 27 лютого 2017 року «Про проведення щорічного навчання та перевірки знань з питань охорони праці і безпечного ведення робіт», тому 6 квітня 2017 року він відмовився проходити перевірку знань. Крім того, склад комісії не відповідав вимогам законодавства.

Також позивач повідомив керівництво про те, що 23 лютого 2017 року він пройшов навчання і перевірку знань з питань охорони праці та отримав відповідне посвідчення, яке дійсне до 23 лютого 2018 року, однак, наказом № 35-ОД від 6 квітня 2017 року його було відсторонено від роботи. Незважаючи на відсторонення, він щодня з'являвся на роботу та подавав заяви про допуск до роботи, які залишилися без задоволення. 10 травня 2017 року відповідачем був виданий ще один наказ № 47-ОД про його відсторонення від роботи, з яким він ознайомлений не був. Враховуючи викладене, вважав своє відсторонення від роботи незаконним, а його період - вимушеним прогулом, який відбувався з 6 квітня 2017 року по дату звільнення 5 липня 2017 року і підлягає оплаті.

Зазначив, що відсторонення його від роботи та невиплата заробітної плати, порушили його законні праві та призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 8 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2018 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 47-ОД від 10 травня 2017 року, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким вказані позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним наказ № 47-ОД від 10 травня 2017 року про продовження строку відсторонення від роботи ОСОБА_3 Стягнуто з ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», на користь позивача середній заробіток за час простою у розмірі 7 589 грн. 79 коп. (сума зазначена без вирахування обов'язкових платежів), а також судовий збір в дохід держави у сумі 3 200 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

25 жовтня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив зупинити виконання і скасувати частково постанову Апеляційного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року і залишити в силі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 8 червня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним і скасування наказу 47-ОД від 10 травня 2017 року, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу; компенсувати відповідачу судові витрати за рахунок держави.

У листопаді 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» про визнання незаконним наказів про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв