КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/3796/19 Головуючий у суді І інстанції Селезньова Т.В.
Провадження № 22-ц/824/9747/2019 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кулікової С.В., Писаної Т.О.,

за участю секретаря судового засідання - Черниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 червня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до державного підприємства «Сетам», відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, приватного акціонерного товариства «Українська пивна компанія», третя особа - акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання недійсними електронних торгів з продажу нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ДП «Сетам», ВПВР Департаменту ДВС Мін`юсту України, ПрАТ «Українська пивна компанія», третя особа - АТ «Універсал Банк», про визнання недійсними електронних торгів з продажу нерухомого майна, в якій просила заборонити всім суб`єктам державної реєстрації, в тому числі державним реєстраторам, нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, в тому числі приймати будь-які заяви щодо вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна з реєстраційним номером 212 за адресою: АДРЕСА_1 , з усіма його складовими.

На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що незважаючи на існування заборон та арештів, накладених відповідними судовими рішеннями на належне заявнику нерухоме майно, 11 травня 2019 року ДП «Сетам» провело електронні торги з продажу цього майнового комплексу (предмету іпотеки) та їх переможцем стало ПрАТ «Українська пивна компанія», яке намагається зареєструвати перехід права власності на придбане майно, у зв`язку з чим існує ризик його подальшого відчуження на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Застосовано захід забезпечення позову у вигляді заборони всім суб`єктам державної реєстрації, в тому числі державним реєстраторам, нотаріусам, до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ДП «Сетам», ВПВР Департаменту ДВС Мін`юсту України, ПрАТ «Українська пивна компанія» про визнання недійсними електронних торгів з продажу нерухомого майна - вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 212, адреса знаходження: АДРЕСА_1 (з усіма його складовими), останні відомості про власника: власник ОСОБА_1

У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовлено.

У травні 2019 року представник ПрАТ «Українська пивна компанія» - адвокат Петровська-Караченцева Л.Г. звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2019 року, посилаючись на те, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 вказала на недостовірні факти, зокрема послалася на судові рішення про раніше вжиті обтяження майна, які станом на день проведення електронних торгів і на день подання заяви до суду уже були скасовані, тому в дійсності відсутні підстави для визнання торгів недійсними і ніякого спору між сторонами не існує. Вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення реєстраційних дій завдає шкоду покупцю майна, який сплатив значну суму коштів, але при цьому не може завершити процес реєстрації права власності, що є порушенням його прав. Вказувала, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, а заборона суду про вчинення будь-яких дій щодо реалізації майна можна прирівняти до зупинення виконавчого провадження виходячи із суті самої заборони. У своїй заяві ОСОБА_1 обґрунтовує необхідність забезпечення позову саме зупиненням реєстраційних дій щодо майнового комплексу, який перебуває в іпотеці, але у випадку оспорювання торгів це є неможливим, оскільки вірогідне рішення суду не буде вимагати примусового виконання, а тому заходи забезпечення до такої категорії справ взагалі не застосовуються. Крім того, заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської областівід 4 червня 2019 року заяву ПрАТ «Українська пивна компанія» задоволено.

Скасовано захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2019 року по цивільній справі № 361/3796/19 у вигляді заборони всім суб`єктам державної реєстрації, в тому числі державним реєстраторам, нотаріусам, до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ДП «Сетам», ВПВР Департаменту ДВС Мін`юсту України, ПрАТ «Українська пивна компанія» про визнання недійсними електронних торгів з продажу нерухомого майна - вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 212, адреса знаходження: АДРЕСА_1 (з усіма його складовими), останні відомості про власника: власник ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд розглянув заяву абсолютно сторонньої особи, яка не є учасником справи, а отже не наділена процесуальною можливістю на подання заяви про скасування заходів забезпечення позову. Суд не врахував, що судове рішення про скасування заборон і арештів на іпотечне майно оскаржене в касаційному порядку, а в реєстрі відображені інші обтяження щодо спірного майна. При цьому АТ «Універсал Банк» не має жодних привілеїв щодо першочергового задоволення своїх вимог перед іншими кредиторами. Розглядаючи заяву представника ПрАТ «Українська пивна компанія», суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та невірно розтлумачив норму статті 158 ЦПК України, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про скасування заходів забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Універсал Банк»- адвокат Казаєва О.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «Українська пивна компанія»- адвокат Петровська-Караченцева Л.Г просить апеляційне провадження закрити з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки апеляційну скаргу подано особою, яка не є адвокатом, тобто підписано особою, яка не має права її підписувати. У випадку відсутності підстав для закриття апеляційного провадження, представник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзивів на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 надала недостовірні відомості, які мали значення для висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та які можуть призвести до негативних наслідків для інших учасників спору, зокрема для покупця іпотечного майна у зв`язку з невиправданим обмеженням його прав у порівнянні з цілями, для яких заходи забезпечення вживалися судом.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону з огляду на наступне.

За правилами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів учасників процесу або інших осіб.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 вказувала, що незважаючи на існування заборон та арештів, накладених відповідними судовими рішеннями на належне їй нерухоме майно, 11 травня 2019 року ДП «Сетам» провело електронні торги з продажу майнового комплексу (предмету іпотеки) за адресою: АДРЕСА_1 , та їх переможцем стало ПрАТ «Українська пивна компанія», яке намагається зареєструвати перехід права власності на придбане майно, у зв`язку з чим існує ризик його подальшого відчуження на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Заявник посилалась на два судові рішення, саме: 1) на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2018 року, якою накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип майна - комплекс, адреса нерухомого майна - АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії спрямовані на відчуження нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема шляхом проведення відкритих, публічних, електронних торгів, та передачі нерухомого майна на зберігання; заборони відчуження майна, а також реєстрацію права власності на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип майна - комплекс, адреса нерухомого майна - АДРЕСА_1; 2) на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року, якою накладено арешт на комплекс нежитлових будівель і споруд, загальною площею 7 775,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,які у своїй сукупності могли розглядатись як перешкода для проведення торгів, і відповідно ОСОБА_1 обґрунтувала наявність у неї підстав для оспорювання торгів, проведених при наявності таких обтяжень, і ймовірне порушення її прав власника відчужуваного на торгах майна.

Натомість із матеріалів справи вбачається, що представник ПрАТ «Українська пивна компанія» разом із заявою про скасування заходів забезпечення позову подала до суду два судових рішення, а саме: 1) постанову Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року, якою скасовано ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2018 року та постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову; 2) ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 травня 2019 року, якою скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 18 лютого 2019 року.

Таким чином, на момент розгляду заяви ОСОБА_1 діючих обтяжень спірного нерухомого майна не існувало, відтак нею подано недостовірні відомості, що мали значення для висновків суду про наявність підстав для вжиття заходу забезпечення до подання відповідної позовної заяви.

Відповідно до статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 10 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

При цьому за змістом статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову може звернутися лише учасник справи, зокрема особа, щодо якої вжито такі заходи, а не інша особа, яка вважає себе власником обтяженого майна.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вищевказані обставини справи та положення статті 158 ЦПК України врахував та встановивши, що у даному випадку змінились обставини, що зумовили застосування заборони вчиняти певні реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, а подальша дія такої заборони може призвести до порушення прав покупця цього майна, який визначений самою заявником в заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви в якості майбутнього відповідача, обгрунтовано задовольнив заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанову Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року оскаржено в касаційному порядку не мають значення для правильного вирішення справи, адже постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття (стаття 384 ЦПК України).

Разом з тим слід врахувати, що прилюдні торги були проведені ДП «Сетам» 11 травня 2019 року в межах виконавчого провадження № 25886852, відкритого на виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 7 грудня 2009 року у справі № 2-2767/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 19 936 142,68 грн та звернення стягнення на предмет іпотеки - майновий комплекс, відтак вжиті заходи забезпечення позову фактично зупиняли виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що є недопустимо.

Як встановлено судом першої інстанції, ПрАТ «Українська пивна компанія» отримало правовстановлюючі документи на придбане на аукціоні нерухоме майно, зокрема акт державного виконавця і свідоцтво про право власності, які не оспорювалися ОСОБА_1 в судовому порядку, тому нездійснення державної реєстрації права власності на набуте з торгів майно може обмежити права та законні інтереси його набувача, який сплатив за нього значну суму коштів.

У свою чергу зупинення державної реєстрації набутого речового права може перешкоджати господарській діяльності товариства, яке є суб`єктом господарювання, а набуте спірне майно є не житлового, а господарського призначення, тому даний захід забезпечення унеможливлює укладення відповідних господарських договорів, в тому числі таких, які стосуються утримування даного майна.

Отже, порівнюючи ті небажані для учасників справи наслідки, які можуть наступити для ОСОБА_1 у разі невжиття заходу забезпечення позову й відповідно у разі проведення державної реєстрації права власності набувача майна та для ПрАТ «Українська пивна компанія» у разі зупинення (затримки на тривалий конкретно не визначений строк) проведення реєстрації набутого речового права, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що такі можливі небажані наслідки при наявності вжитого судом заходу забезпечення є невиправданим обмеженням прав товариства у порівнянні з цілями, для яких такий захід забезпечення вжитий.

Крім того, суд доречно враховував, що виходячи виключно з того позову, який має намір подати ОСОБА_1 і який наперед забезпечений судом вжитим заходом забезпечення, рішення про задоволення такого позову не підлягатиме примусовому виконанню, а тому не створить ситуацію неможливості його виконання.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення, а докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, ухвала суду першої інстанції щодо задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову у даній справі постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Колегія суддів також не вбачає підстав для закриття апеляційного провадження за клопотанням представника ПрАТ «Українська пивна компанія» з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 362 ЦПК України, адже апеляційну скаргу на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської областівід 4 червня 2019 року подано/підписано самою ОСОБА_1 , а не її представником.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно положень статтей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті не розглядався.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської областівід 4 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.В. Кулікова

Т.О. Писана