Справа № 286/3472/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, площею 2,2543 га, кадастровий номер :03:000:0015, та площею 0,6191 га, кадастровий номер :09:000:0162, які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 згідно з державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 052526, серії ЖТ № 052527, виданими 10.01.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації № 342 від 27.11.2002 року, мотивуючи тим, що остання була її матір`ю та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права, зокрема на спірні земельні ділянки; позивач є спадкоємцем за заповітом та за законом першої черги; проте нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки спадкоємцем не надано оригіналів правовстановлюючих документів на належні спадкодавцю земельні ділянки, а лише їх копії, відтак позивач не в змозі нотаріально оформити належну їй спадщину, тому просить позов задоволити та визнати за нею право власності на спірне спадкове майно.

Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому висловився, що проти задоволення позову не заперечує, що розцінюється судом, як визнання позову.

Судом перевірено наявність у представника відповідача за довіреністю повноваження на визнання позову. Визнання позову відповідачем у цій справі не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторін, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Тому, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно та майнові права, зокрема на спірні земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, площею 2,2543 га, кадастровий номер :03:000:0015, та площею 0,6191 га, кадастровий номер :09:000:0162, що стверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 052526, серії ЖТ № 052527, виданими 10.01.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації № 342 від 27.11.2002 року та зареєстрованими в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1026 та № 1027.

За життя ОСОБА_2 заповідала все своє майно своїй дочці ОСОБА_1 , позивачу у справі, що стверджується копією заповіту, посвідченого 30.10.1987 року секретарем виконкому Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирській області Колесник В.К.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004 року; щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст.ст.524, 529 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року позивач, будучи дочкою померлого спадкодавця, є спадкоємцем як за законом першої черги, так і за заповітом.

Як випливає із змісту ст.548 ЦК УРСР 1963 року, спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття (яким є день смерті спадкодавця) лише в тому разі, якщо вона прийнята спадкоємцем.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін.

Як повідомила Макарівська районна державна нотаріальна контора Київської області листом від 15.11.2019 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася.

Проте до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , разом з донькою ОСОБА_1 , що стверджується копією довідки Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області № 499 від 10.07.2019 року. Відтак, суд вважає, що позивач прийняла спадщину фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Омельчук К.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.07.2016 року за № 1181/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після померлої матері у зв`язку з тим, що нею не пред`явлено оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а лише їх копії.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.10.2019 року, щодо земельних ділянок за кадастровими номерами :03:000:0015, :09:000:0162 відомості про права власності, іпотеки, обтяження відсутні, натомість у 2016 році було зареєстровано право оренди за орендарем СТОВ «Раківщинське», а у 2017 році - за ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся», орендодавець ОСОБА_3 . Відтак, право власності на земельні ділянки не зареєстровано. Чинним законодавством України передбачено можливість реєстрації прав на підставі документів, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно лише за життя.

Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно з ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Тобто, до складу спадщини ввійшли також права спадкодавця на земельні ділянки, правовстановлюючі документи щодо яких збереглися лише в копіях, що перешкоджає позивачу оформити спадщину та порушує її законні права.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на спірне спадкове майно.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, пп.15.5) п.15) п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, площею 2,2543 га, кадастровий номер :03:000:0015, та площею 0,6191 га, кадастровий номер :09:000:0162, які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 згідно з державними актами на право власності на земельну ділянку серії ділянку серії ЖТ № 052526, серії ЖТ № 052527, виданими 10.01.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації № 342 від 27.11.2002 року та зареєстрованими в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1026 та № 1027 відповідно.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.12.2019 року.

Суддя: В. І. Вачко