ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1180/19 Справа № 203/4490/17 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М.О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі Лященко С.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначив, що 10.08.2016 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зобов'язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 19 150,55 грн. з урахуванням процентів за користування коштами та неустойки.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" було відмовлено, з чим позивач не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України, щодо подання відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

Дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити частково позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк".

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було доведено того факту, що, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_1 розумів саме ті Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», що додано позивачем до позову і відповідно до яких нараховано складові заборгованості, а тому факт ознайомлення відповідача із вказаними Умовами та правилами не можна визнати доведеним, а самі Умови й Тарифи не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами 10.08.2016 року було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Кредитним договором є сукупність документів, що містять умови надання кредиту, а саме: анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 10.08.2016 року, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Підписуючи анкету-заяву, відповідач надав згоду на те, що вказана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складає між ним та банком кредитний договір.

Положеннями ст. ст. 526, 625 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку банку, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором, у відповідача станом на 15.11.2017 року утворилася заборгованість у сумі 19 150,55 грн. , з яких:

- 7971,75 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3429,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом,

- 6360,76 грн.- пеня;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована складова);

- 888,12 грн. - штраф (процентна складова).

Слід звернути увагу, що апелянтом було надано детальну виписку про рух коштів за вказаними картками, згідно якої вбачається, що ОСОБА_2 активно користувався кредитними коштами: знімав готівку, розраховувався за товари у різних магазинах та поповнював кредитні кошти на умовах та правилах користування карткою. Згідно виписки по карті відповідача за період з 11.08.2016 року по 15.11.2017 року, ОСОБА_2 було зроблено витрати на суму 9498,39 грн. (а.с.89)

Вищевказане дає підстави стверджувати, що підписавши анкету-заяву та отримавши кредитну картку, відповідач підтвердив свою згоду на те, що вказана заява та картка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, становлять між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитний договір.

Наведені вище обставини, на думку колегії суддів, є підставою для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитним договором у сумі 7971,75 грн.

Крім того, пунктом 2.1.1.12.1 договору обумовлено зобов"язання позичальника з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів.

Згідно з п.2.1.1.12.2 договору, у разі непогашення клієнтом боргових зобов"язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем,в якому були здійснені витрати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, визначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті.

У разі виникнення прострочених зобов"язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1, договору, клієнт сплачує банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку(штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконано.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

На підставі наведених умов договору та встановлення порушення відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного погашення, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь банку 3429,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 6360,76 грн. пені.

Що стосується стягнення з ОСОБА_2 на користь банку суми штрафів, то колегія суддів вважає за необхідне відмовити у цій частині позовних вимог з огляду на таке.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, прийнятій за результатами розгляду справи № 6-2003цс15.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором протирічить положенням, закріпленим у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, то вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів, що зазначені у розрахунку як складові заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3600 грн.

Керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") заборгованість за кредитним договором 17762,43 грн., з яких: 7971,75 - тіло кредиту, 3429,92 грн. - проценти за користування кредитом, 6360,76 грн. - пеня.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") судовий збір у сумі 3600 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко