Справа № 404/5111/17
Номер провадження 2/404/628/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

16 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав, просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2011 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано у 2012 році.

Від спільного проживання вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні.

Після розлучення дитина залишилась проживати разом з нею, наразі вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно. Відповідач вже близько 4-х років взагалі не цікавиться розвитком, життям дитини, самоусунувся від її виховання, не цікавиться її здоров`ям, не спілкується з нею, не дає дозвіл на виїзд за кордон для її розвитку та оздоровлення.

Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 63 «Посмішка» куди батько жодного разу не завітав, розвитком та станом дитини не цікавився, не спілкувався з вихователями, не брав участі у вихованні доньки.

Дитина відвідує ансамбль бального танцю «Конвалія» куди батько дитини жодного разу не з`являвся, її успіхами та розвитком не цікавився. При цьому дитина приймає участь у концертах та конкурсах, які проводяться за кордоном, має можливість поїхати до дитячого-оздоровчого табору до Болгарії, проте через те, що батько самоусунувся від виховання дитини, не дає дозвіл на її виїзд за кордон, своєю бездіяльністю він заважає розвитку дитини.

Вказано, що позивач зверталась до суду про стягнення аліментів і на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2003 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. щомісячно, з індексацією. Проте станом на 01 липня 2017 р. відповідач має заборгованість по аліментам.

Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 22 жовтня 2013 року № 577 визначено порядок спілкування відповідача з дитиною щосуботи та щонеділі з 9:00 до 11:00 год. Проте, можливість надану вказаним рішенням відповідач ігнорує, за чотири роки лише три рази відвідав дитину ще в 2013 році.

У відповідності до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 08 серпня 2017 року за № 4176/49-05-24 вважається за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки гр. ОСОБА_2 ухиляється від утримання та виховання доньки, її розвитком не цікавиться, аліментів не сплачує, родинних зв`язків не підтримує.

Згідно з письмовими поясненнями громадян ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , громадянин ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки, не бере участі у її вихованні та матеріальному утримання, родинних зв`язків з дитиною не підтримує, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається мати та її цивільний чоловік ОСОБА_6 .

Вказане підтверджується й нотаріально завіреною заявою гр. ОСОБА_6 , який зазначає, що з літа 2014 року перебуває у цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_1 , яка проживає разом зі своєю дитиною ОСОБА_3 . За весь цей час батько дитини жодного разу не відвідував її, не цікавиться її життям, матеріально не забезпечує, не надає дозвіл на її виїзд за кордон, чим лише шкодить інтересам дитині. Розвитком, вихованням, матеріальним забезпеченням дитини займається матір та він.

Вважає, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов`язками. Всі перераховані фактори мають місце у поведінці відповідача по відношенню до їхньої доньки.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 вересня 2017 року по вказаній справі відкрито провадження (а.с. 21).

Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, в зв`язку з чим призначено підготовче судове засідання (ухвала суду від 20 лютого 2018 року (а.с. 47-48).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03 травня 2018 року закрито підготовче провадження, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.59-60).

03 грудня 2018 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що він не визнає позов повністю, вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Вказано, що після розірвання шлюбу 10 вересня 2012 року позивач перешкоджала йому зустрічатися з донькою, тому він був змушений звертатися до служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради з заявою про встановлення порядку спілкування з дитиною. Від виконання своїх батьківських обов`язків він не ухилявся. Він любить свою доньку, цікавиться її проблемами, старається матеріально утримувати її. Бажання позивач позбавити його батьківських прав пов`язане з його одноразовою відмовою дати дозвіл на виїзд дитини за кордон, так як позивач не пояснила ціль, строк перебування дитини за кордоном та відомості про супроводжуючу дитину особу. Він перебуває на військовій служби за контрактом у військовій частині польової пошти НОМЕР_1 , а також являється учасником бойових дій.

З 2014 року він не проживає постійно в м. Кропивницький, так як проходить службу в АТО. Внаслідок цього він практично не міг виконувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 22 жовтня 2013 року, тому звернувся до суду з позовом встановити йому новий порядок спілкування з дитиною в період його відпусток додому, що підтверджує його бажання спілкуватися з дитиною, приймати участь у її вихованні.

Вважає, що висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради не може бути прийнятий судом як належний доказ позбавлення його батьківських прав, оскільки висновок є недостатньо мотивованим, зроблений без урахування його думки, оскільки він в цей час був в АТО та був проти позбавлення його батьківських прав. У висновку не зазначено які дані були взяті за основу при його видачі. Комісія не з`ясувала як характеризується батько дитини, де він перебуває, його ставлення до доньки, наявність інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав. Тобто висновок зроблений тільки зі слів позивача.

Також зазначає, що наявність заборгованості по аліментам при відсутності доказів про умисне та винне ухилення відповідача від їх сплати не є достатньою підставою для позбавлення батьківських прав.

На даний час дуже хоче спілкуватися з донькою, виховувати її та піклуватися про неї, а тому заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с.93-96).

Під час розгляду справи назву третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради було змінено на Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Данилюк Н.В., позов просили задовольнити. Представник позивача пояснила, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2019 року в задоволенні позову відповідача до позивача про усунення перешкод у вихованні дитини та спілкуванні з нею, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею відмовлено. Рішення суду не оскаржувалось. До управління з питань захисту дітей з будь-якому заявою відповідач не звертався. Враховуючи той факт, що дитина відвідує ансамбль бального танцю «Конвалія», вона часто разом з іншими дітьми виїжджає за кордон, а відповідач чинить їй перешкоди. У дитини з відповідачем такого зв`язку, як зі справжнім батьком не має. Відповідач свідомо ухилився від вихованні дитини. Вказала, що на даний час є затримка по сплаті аліментів.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мазуренко О.С., в судовому засіданні позов не визнав та заперечив щодо його задоволення. Пояснив, що після розірвання шлюбу, позивач не давала змоги відповідачу спілкуватися з дитиною. На даний час відповідач перебуває на військовій службі, постійно в місті не проживає. Вважає, що висновок органу опіки є недостатньо вмотивованим, а докази які надала позивач не є належними.

Представник третьої особи - Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького вважає, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини. Зазначив, що висновок органу опіки ґрунтується на достатніх доказах та є доведеним, оскільки батько дитини мав можливість брати участь у житті дитини не дивлячись на заборону матері. Проте, батько дитиною не цікавився, де вона навчається та чим займається не знає. В зоні АТО перебуває з 2016 року, але до цього часу не виконував батьківських обов`язків.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що знає сторін, позивача знає більше 20 років та має з нею дружні стосунки. Років чотири або п`ять відповідача не бачила, дитиною він не цікавить.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що знає сторін, з позивачем має дружні відносити. У 2011 році позивач вийшла заміж, а у 2012 році розлучилась. Відповідач з дитиною не спілкується, не приходить та не допомагає. Відповідача не бачила з 2012 року.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації народжень 23 вересня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 1726. Її батьками є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим повторно 17 травня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції (а.с.6).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2012 року шлюб, укладений 10 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 509, розірвано (а.с.7).

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 серпня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 23 липня 2013 року до 02 вересня 2029 року. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист (а.с.10).

Відповідно до даних наданих державним виконавцем Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області заборгованість по аліментам відповідача перед позивачем станом на 01 липня 2018 року становить 28500 грн. (а.с.11).

Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 63 «Посмішка» від 23 червня 2017 року, вбачається, що за час перебування в дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) № 63 «Посмішка» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько дитини ОСОБА_2 в садочок не з`являвся, розвитком та станом дитини не цікавився. Приводила та забирала дитину, відвідувала свята, оплачувала за харчування, цікавилася успіхами та розвитком дитини мама ОСОБА_1 (/а.с.8).

Відповідно до довідки директора народного бального ансамблю танцю «Конвалія» від 14 липня 2017 р. вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається у народному ансамблі бального танцю «Конвалія» з ІНФОРМАЦІЯ_4 . За час перебування у цьому закладі, батько дитини ОСОБА_2 не з`являвся, розвитком, успіхами та станом дитини не цікавився. Приводила та забирала, відвідувала концерти, оплачувала заняття, цікавилася успіхами, та розвитком дитини мама ОСОБА_1 . Дитина, ОСОБА_3 , приймає участь у концертах та конкурсах, які проводяться за кордоном, а також має можливість на час канікул приїхати до дитячого-оздоровчого табу у Болгарію. Батько, ОСОБА_2 , не дає дозволу на виїзд за кордон, тим самим заважає розвитку дитини (а.с.9).

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 577 від 22 жовтня 2013 року «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми» визначено наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні: ОСОБА_2 з його малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме щосуботи та щонеділі з 09:00 до 11:00 (а.с.14).

Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2019 року в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про усунення перешкод у вихованні дитини та спілкуванні з нею, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею відмовлено (а.с.125-128).

Вказане рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, комісія з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.134-136).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 , який проживає в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з літа 2014 року, зазначено, що за весь час батько дитини, ОСОБА_2 , не приходив жодного разу, життям дитини не цікавиться і не приймав в її вихованні участі. Батьківські зобов`язання не виконує. ОСОБА_9 та оздоровленням, вихованням, матеріальним забезпеченням всього необхідного для життя дитини займається він ОСОБА_6 і мама. Він в повному обсязі виконує батьківські обов`язки як рідний батько (а.с.17).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч. 1,2,6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 Сімейного кодексу України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України» втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Враховуючи обставини справи, судом встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, обмежуючи свою участь виключно сплатою аліментів.

На підставі викладеного, керуючись якнайвищими інтересами дитини, суд дійшов переконливого висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позбавлення батьківських прав, в даному випадку, є необхідним засобом захисту прав та інтересів дитини.

За час розгляду справи, відповідач не надав суду доказів його виправлення, бажання брати участь у вихованні та утриманні дитини, а також вчинення будь-яких дій, спрямованих на відновлення сімейних стосунків із донькою.

Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довела наявність обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, в зв`язку з чим позов підлягає до задоволення.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом Данилюк Н.В. та позивачем ОСОБА_1 30 листопада 2017 року було укладено договір про надання правничої допомоги та представництво інтересів /а.с. 38-39/.

Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу адвокатом Данилюк Н.В., позивачу ОСОБА_1 були надані наступні послуги: у вигляді попередньої консультації, вартість якої становить 500 грн., ознайомлення з матеріалами справи 500 грн., участь у судових засіданням 4000 грн., всього 5000 грн. /а.с. 130/.

Також суду надано квитанцію до прибуткового касового ордера від 30 листопада 2017 року, відповідно якої позивач сплатила 5000 грн. / а.с.129/.

З урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, суд вважає, що є достатнім стягнути на користь позивача 2500 грн. понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За подачу позову про позбавлення батьківських прав позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с.1).

Отже, оскільки відповідач має статус учасника бойових дій та звільнений від сплати судового збору (а.с.99), суд вважає за необхідне компенсувати позивачу судовий збір за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 150, 164, 165, 166 СК України, статтями 12, 13, 76-81, 141,263-265, 280-282, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2500 грн. на професійну правничу допомогу.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ).

Третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького(місце знаходження: вул. Велика Перспективна 41, м. Кропивницький, ).

Повний текст судового рішення виготовлено 21.08.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда