Справа №167/1320/19
Провадження №2/167/357/19
РІШЕННЯ
03.12.2019 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Сіліча І.І.
секретаря судових засідань Ісакової Н.Ю.
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Руднянської сільської ради Рожищенського району, відділу у Рожищенському районі, Міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Руднянської сільської ради Рожищенського району, відділу у Рожищенському районі, Міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку.
21.10.2019 року представником Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Хитрик Н. подано відзив на позовну заяву в якому вказує, що відповідно до п.1 Положення про Міжрайонне управління у Ківерцівському та Рожищенському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, затвердженого наказом Головного управління від 06.01.2017 року №2, управління є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, а тому не наділене статусом юридичної особи і відділ у Рожищенському районі Міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області не може бути учасником справи в даній справі, учасником справи може бути Головне управління Держгеокадастру у Волинській області. З доводами викладеними у позові ОСОБА_1 не погоджується, проти позову заперечує, оскільки Головне управління не є належним відповідачем по даній справі, так як оспорюваний державний акт не видавали і не мають повноважень його скасовувати, також спірна земельна ділянка є приватної форми власності, то розпорядження нею не належить до повноважень Головного управління, визначених ч.4 ст.122 ЗК України. Просить в задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу у Рожищенському районі, Міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку відмовити.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, суду надав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Судові витрати просить залишити за позивачем.
Представник відповідача - Руднянської сільської ради Рожищенського району в судове засідання не з`явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника.
Представник відповідача - відділу у Рожищенському районі, Міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно договору дарування від 10.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу Матвійчук С.П. та зареєстрованого в реєстрі за №785 ОСОБА_2 (дарувальник) з однієї сторони та ОСОБА_1 (обдарована) з другої сторони уклали договір, відповідно до якого дарувальник передає у власність обдарованій житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 (а.с.6).
Згідно з п.1.3 вищевказаного договору дарування дарувальник ОСОБА_2 ствердила, що звернулася з клопотанням до Руднянської сільської ради про припинення права користування земельною ділянкою і зобов`язалася сприяти обдарованій ОСОБА_1 в оформлені права власності на земельну ділянку (а.с.6).
Як вбачається з матеріалів справи 24 червня 2008 року ОСОБА_1 отримала витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.7).
Згідно Державного акту серії ЯД №332122 земельна ділянка, площею 0,1830 га, яка розташована в с.Валер`янівка, Рожищенського району, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на якій знаходиться житловий будинок (власником якого є позивач ОСОБА_1 ) на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі рішення Руднянської сільської ради від 03.06.2008 р. за № 21/9, Державний акт виданий 15.10.2009 року (а.с.12).
Таким чином, судом встановлено, що на момент укладення договору дарування ОСОБА_2 звернулася до Руднянської сільської ради з заявою про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1 , хоча в договорі дарування стверджувала у сприянні в оформленні права власності позивачу.
Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).
З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась (а.с.14).
Згідно з ст.328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно вимог ч.1 ст.120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час укладення договору), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2цс15 від 11 лютого 2015 року при застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою ст.125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності
Отже, відповідно до зазначених норм закону та зазначеної правової позиції Верховного Суду України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на всю земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, а право попереднього власника або користувача земельної ділянки припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами.
Оскільки позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , а тому одночасно до неї перейшло право власності на всю земельну ділянку на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про підставність заявленого ОСОБА_1 позову та необхідність його задоволення.
Однак, згідно вимог ч.1 ст.42, ст.48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Згідно зі змістом статей 4, 51 ЦПК України обов`язок визначати відповідача у справі покладається на позивача. У разі пред`явлення позову до неналежних відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі. Разом з тим, суд зобов`язаний роз`яснити позивачу його право заявити позов до належного відповідача.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.
Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону.
А тому, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Волинській області не видавало оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку, немає повноважень на його скасування та скасування державної реєстрації на право власності на землю, а також спірна земельна ділянка є приватної форми власності і розпорядження нею не належить до повноважень Головного управління, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу у Рожищенському районі, Міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку слід відмовити.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак згідно клопотання судовий збір слід залишити за позивачем.
На підставі ст.120 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 42, 48, 51, 77, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -
В позові ОСОБА_1 до відділу у Рожищенському районі, Міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку відмовити.
Позов ОСОБА_1 до Руднянської сільської ради Рожищенського району про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 03.12.2019 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч