РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/8925/17

Провадження № 22-ц/4815/1030/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Бондаренко Н.В., Хилевича С.В.

секретар судового засідання Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2017 року (постановлену у складі судді Куцоконя Ю.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

09 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння, у якому просила суд витребувати з чужого незаконного володіння, а саме від ОСОБА_8 , автомобіль "Mitsubishi L200", 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та подала заяву про забезпечення цього позову.

Заява мотивована тим, що вона має обґрунтовані припущення вважати, що після відкриття провадження у справі за її позовом, ОСОБА_7 може відчужити такий автомобіль іншій особі.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав.

Просила суд накласти арешт на автомобіль "Mitsubishi L200", 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та заборонити ОСОБА_7 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та зняття цього автомобіля з реєстраційного обліку.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2017 року накладено арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль марки "Mitsubishi L200", 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_7 та заборонено ОСОБА_7 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та зняття даного автомобіля з реєстраційного обліку.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано обґрунтованістю поданої заяви.

26 червня 2019 року ОСОБА_7 подано до суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, прийнята з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що позивачем не надано доказів того, що легковий автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивачем не надано суду доказів укладення договору купівлі-продажу автомобіля "Mitsubishi L200", 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , про визнання недійсним якого заявлено позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч.1, ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як роз`яснено в п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що внаслідок певних дій може утруднитися чи унеможливитися виконання судового рішення по даній справі.

Як убачається з позовної заяви, предметом позову ОСОБА_1 є витребування з чужого незаконного володіння, а саме від ОСОБА_8 , автомобіля "Mitsubishi L200", 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У такому майновому спорі вимога про забезпечення позову спрямована на недопущення зміни правового статусу вказаного рухомого майна та його збереження до вирішення справи.

У практиці ЄСПЛ, в тому числі у справах: "Stretch проти Сполученого Королівства" від 24 червня 2003 року, "Sporrong and Lonnroth проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Gashi проти Хорватії" від 13 грудня 2007 року, визначені критерії, які слід оцінювати щодо сумісності заходів втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого Протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.

Як вбачається із матеріалів справи, такі заходи забезпечення позову як накладення арешту на спірне майно та заборони вчинення будь-яких дій щодо його відчуження та зняття з реєстраційного обліку забезпечать збереження майна та виконання рішення суду після його ухвалення, а також є співмірними заявленим позовним вимогам.

Покликання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 не подано доказів того, що автомобіль "Mitsubishi L200", 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а також доказів укладення договору його купівлі-продажу, не заслуговують на увагу, оскільки ці питання підлягають дослідженню при вирішенні спору по суті, а не при вирішенні питання про забезпечення позову.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Місцевим судом правомірно задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2017 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

С.В. Хилевич