ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2019 року м. Херсон

справа № 654/3984/18

провадження №22-ц/819/324/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Павловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Францішко Ю.В. від 26 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про переведення прав та обов'язків покупця,

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про переведення прав та обов'язків покупця.

Позовна заява мотивована тим, що будинок та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 були придбані за кошти позивача його матір'ю ОСОБА_5, яка формально була вписана в договір як покупець з причин зазначених позивачем.

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просивв порядку забезпечення позову шляхом:

заборони ОСОБА_5 та іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору- земельної ділянки 0,1668 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та домоволодіння,що розташовані за адресою АДРЕСА_1 або здійснювати платежі, або передавати майно на користь третіх осіб чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

зупинення продажу арештованого нерухомого майна в межах виконавчого провадження №55371040 по виконанню виконавчого листа №654/3620/16-ц, виданого Голопристанським районним судом Херсонської області до розгляду по суті поданного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про переведення прав та обов'язків покупця.

Заява обґрунтована тим, що на думку заявника є підстави вважати, що даний будинок та земельна ділянка, які не є власністю відповідача ОСОБА_5., можуть бути відчужені на користь третіх осіб, шляхом реалізації в ході примусового виконання рішення суду. На даний час за відповідачем ОСОБА_5, згідно рішень судів, є борги що стягуються приватними виконавцями, та стягнення цих боргів планується здійснити за рахунок продажу нерухомого майна в АДРЕСА_1. Заявник вважає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 листопада 2018 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено повністю.

Судом постановлено у порядку забезпечення позову заборонити ОСОБА_5 та іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору земельної ділянки 0,1668га,кадастровий номер НОМЕР_1 та домоволодіння, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 або здійснювати платежі, або передавати майно на користь третіх осіб чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупинити продаж арештованого нерухомого майна в межах виконавчого провадження №55371040 по виконанню виконавчого листа №654/3620/16-ц, виданого Голопристанським районним судом Херсонської області до розгляду по суті поданного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6про переведення прав та обовязків покупця.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що ОСОБА_3 є стороною виконавчого провадження за виконавчим листом № 654/3620/16-ц внаслідок заміни сторони виконавчого провадження на підставі постанови приватного виконавця ВП №55371040 від 10.07.2018 року та є стороною у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 654/965/13-ц відповідно до ухвали суду першої інстанції від 12 червня 2018 року.

Вважає, що наявність судових рішень, стороною у яких є ОСОБА_5 ,звернення ОСОБА_4 до суду з позовом до своєї матері ОСОБА_5 свідчить про те , що остання в черговий раз ухиляється від виконання судових рішень, які набрали чинності та знаходяться на виконанні. Оскаржувана ухвала суду унеможливлює виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7, правонаступником якого є ОСОБА_3 3-х відсотків річних в сумі 577 125 грн та судових витрат в сумі 5 771 грн. відповідно до якого був виданий та знаходиться на виконанні виконавчий лист № 654/3620/16-ц.

Посилається на те, що обраний вид забезпечення позову не відповідає положенням ст. 150 ЦПК України.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 та представник ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги не визнали, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не виконується та порушення прав особи, яка подала апеляційну скаргу не доведено.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява про забезпечення позову не суперечить закону та в подальшому існує загроза неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов'язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом першої під час розгляду заяви про забезпечення позову не враховано наявності іншого судового рішення щодо стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7, правонаступником якого є ОСОБА_3 суми заборгованості, що набрало законної сили та перебуває на виконанні у приватного виконавця Манікіна Д.С. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статі 14 ЦПК України 2004 року, частини третьої статті 2 ЦПК України основним принципом цивільного судочинства є обов'язковість судового рішення.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, § 40 зазначається, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до п. 1 ч.6 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Саме в межах виконавчого провадження з виконання зазначеного судового рішення мало бути описано та накладено арешт на спірне нерухоме майно, проте на час ухвалення оскаржуваного судового рішення спірне майно не було описано та арештовано. Постанова державного виконавця про зазначені дії винесена 12.12.2018 року.

Також, позивачем у позовній заяві про переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу, що є способом визнання права власності, не порушено питання про зняття з нього арешту, а тому висновки суду першої інстанції про забезпечення позову у обраний позивачем вид є передчасним.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Заява про забезпечення позову має бути обґрунтованою, її доводи мають підтверджуватися доказами. Позивач зобов'язаний довести, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав, а існування загрози їх порушення повинно мати очевидний та об'єктивний характер. Проте, застосовуючи такий вид забезпечення позову, як заборонити ОСОБА_5 та іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору земельної ділянки 0,1668 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та домоволодіння, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 або здійснювати платежі, або передавати майно на користь третіх осіб чи виконувати щодо нього інші зобов'язання поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що заява про забезпечення позову в обраний вищезазначений вид не обґрунтована, не доведена, не підтверджена доказами.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову за вищенаведених обставин.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 листопада 2018 року скасувати, постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повний текст судового рішення виготовлено 17 січня 2019 року

Суддя І.В. Склярська