ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 638/16531/16-ц

провадження № 61-16801св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2016 року, ухвалене у складі судді Хайкіна В. М., та рішення апеляційного суду Харківської області від 25 липня 2017 року, ухвалене колегією у складі суддів: Бровченко І. О., Кружиліної О. А., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 жовтня 2015 року у м. Харкові з вини водія автомобіля MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю OPEL ASСONA, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 завдані механічні пошкодження.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Автомобіль MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_1 , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданим ТДВ «СК «Альфа-Гарант», за яким сума страхового відшкодування за шкоду, завдану майну, становить 50 000 грн.

За зверненням позивача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» визнав вказану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком і сплатив страхове відшкодування у розмірі 12 754,36 грн.

Згідно зі звітом № 94/10/15 від 30 жовтня 2015 року про оцінку колісного транспортного засобу вартість майнової шкоди, завданої автомобілю OPEL ASСONA, становить 32 580 грн.

Посилаючись на те, що розмір сплаченого відшкодування є заниженим та не відповідає розміру завданої шкоди, ОСОБА_1 просив стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 20 425,64 грн на відшкодування майнової шкоди.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено та з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на його користь стягнено страхове відшкодування у розмірі 20 425,64 грн і судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходив з його доведеності та керувався статтями 1166, 1188 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Законом України «Про страхування», пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 липня 2017 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2016 року змінено.

Стягнено з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 8 648,69 грн у відшкодування майнової шкоди та 233,38 грн судового збору.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТДВ «СК «Альфа-Гарант» у відшкодування судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, 349,60 грн.

Апеляційний суд, зменшуючи розмір страхового відшкодування, виходив із того, що транспортний засіб вважається знищеним, отже відповідно до пункту 2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» його власнику має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При визначенні розміру майнової шкоди апеляційний суд взяв до уваги звіт № 94/10/15, за яким вартість транспортного засобу на дату оцінки складає 32 576,80 грн, а вартість відновлюваного ремонту - 134 801,06 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У серпні 2017 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» через представника Гнатюка С. В. подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На думку заявника, суди першої і апеляційної інстанцій безпідставно не взяли до уваги звіт щодо ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу OPEL ASСONA від 9 лютого 2016 року, за яким його вартість після дорожньо-транспортної пригоди визначена у розмірі 10 773,75 грн, а керувались звітом № 94/10/15, наданим позивачем. При цьому суди не звернули увагу на те, що взятий за розрахунок звіт складений у липні 2016 року, тобто після виплати позивачеві страхового відшкодування, і посилання на складення цього звіту у жовтні 2015 року суперечить матеріалам справи.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження і зупинено виконання оскаржуваних рішень; ухвалою цього суду від 9 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У 2018 році справа надійшла до Верховного Суду.

Встановлені судами першої і апеляційної інстанцій фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25 жовтня 2015 року у м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля OPEL ASСONA, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля OPEL ASСONA завдано майнової шкоди.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2015 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_6 із притягненням його до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність водія автомобіля MITSUBISHI LANCER забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/5240059, виданим ТДВ «СК «Альфа-Гарант», згідно з яким ліміт страхової відповідальності за шкоду, завдану майну, складає 50 000 грн із франшизою у розмірі 1 000 грн.

За зверненням позивача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» визнав дану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком.

Відповідно до звіту № 15808 від 7 грудня 2015 року, проведеного на замовлення ТДВ «СК «Альфа-Гарант», розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу OPEL ASСONA, визначено у сумі 24 582,20 грн, вартість відновлювального ремонту - у сумі 25 761,79 грн.

За результатами дослідження, проведеного 9 лютого 2016 року незалежним експертом Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертум-АВЕ» (далі - ТОВ «Експертум-АВЕ»), ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу OPEL ASСONA на час складання висновку у вигляді дослідження-консультації складає 10 773,75 грн.

Судами встановлено, що за даними звіту автомобіль OPEL ASСONA вважається фізично знищеним.

6 квітня 2016 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 12 754,36 грн.

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог надав звіт № 94/10/15, підписаний оцінювачем 2 липня 2016 року, про оцінку колісного транспортного засобу, за яким ринкова (дійсна) вартість автомобіля OPEL ASСONA становить 32 580 грн, а вартість відновлюваного ремонту автомобіля OPEL ASСONA складає 134 801,06 грн.

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Так, відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 34.2 статті 34 цього Закону встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

На виконання зазначених вимог Закону за заявою ТДВ «СК «Альфа-Гарант» незалежним експертом ТОВ «Експертум-АВЕ» у присутності ОСОБА_1 30 жовтня 2015 року оглянуто пошкоджений транспортний засіб, що підтверджується відповідним протоколом. У звіті № 15808 від 7 грудня 2015 року ТОВ «Експертум-АВЕ» оцінювачем встановлено, що ринкова вартість вказаного транспортного засобу до пошкодження складає 24 592,20 грн, а вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 25 761,79 грн.

Відповідно до статті 30.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, передбачено дві підстави, коли транспортний засіб вважається фізично знищеним: у випадку, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, і за змістом наведеної норми для визнання автомобіля фізично знищеним згода власника транспортного засобу не потрібна.

Статтею 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі, якщо транспортний засіб визнається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу перевищує ринкову вартість автомобіля до пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оцінювачем зроблено висновок про визначення матеріального збитку у розмірі ринкової вартості транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди, що складає 24 592,20 грн.

Керуючись пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за платіжними дорученнями № 21292 від 6 квітня 2016 року та № 21302 від 6 квітня 2016 року відповідач виплатив позивачеві 12 818,45 грн, врахувавши суму франшизи і ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу, що визначена за результатами відповідного дослідження, оформленого консультацією № 18398 від 9 лютого 2016 року. Позивач не заперечував обставини та висновки, викладені у звіті № 15808 від 7 грудня 2015 року і консультації 18398 від 9 лютого 2016 року, і отримав визначене відповідачем страхове відшкодування.

Вказане свідчить, що судами попередніх інстанцій з порушеннями норм права визначено розмір страхового відшкодування на підставі звіту № 94/10/15, складеного 2 липня 2016 року. Судом апеляційної інстанції викладено висновок про те, що звітом № 15808 від 7 грудня 2015 року ринкову вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди не визначено, проте цей висновок суперечить змісту вказаного звіту, зокрема, його пункту другому - «Визначення ринкової вартості транспортного засобу до моменту пошкодження».

Згідно з частиною першою статті 10 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Аналогічна норма міститься й у частині першій статті 12 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час перегляду справи касаційним судом.

Відповідно до положень частини третьої статті 10 та частин першої й четвертої статті 60 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналогічні норми містяться й у частині третій статті 12 і частинах першій та шостій статті 81 чинного ЦПК України.

Судами не встановлено обставин, які б свідчили, що звіт № 15808 від 7 грудня 2015 рокута дослідження № 18393 від 9 лютого 2016 року проведені страховою компанією з порушеннями законодавства і позивач реалізував своє право на їх оскарження або заперечував відповідні дослідження, що свідчить про його фактичну згоду із їх результатами.

За таких обставин покладення судами першої та апеляційної інстанцій в основу оскаржуваних рішень звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 94/10/15, наданого позивачем в обґрунтування позову, суперечить вимогами цивільного процесуального законодавства і статтям 30.1, 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, касаційний суд вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу, скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з задоволенням касаційної скарги і ухваленням нового рішення про відмову у позові з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні апеляційної скарги у розмірі 606,32 грн і при поданні касаційної скарги у розмірі 661,44 грн.

Керуючись статтями 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 25 липня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення.

ОСОБА_1 у задоволенні позову до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 606,32 грн та касаційної скарги в розмірі 661,44 грн.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В. А. Стрільчук С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов А. С. Олійник С. О. Погрібний