ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м.Суми

Справа №592/5714/18

Номер провадження 22-ц/816/12/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Собина О. І.

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

заявник: головний лікар Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер»

заінтересована особа: ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 червня 2018 року, ухвалене у складі судді Костенко В.Г., присяжних: Карабут М.В., Лисянської О.В., у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складений 12 червня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року головний лікар Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» звернувся із заявою про проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 у примусовому порядку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 червня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви головного лікаря Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» про проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 у примусовому порядку.

Вказане рішення суду ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі особа, стосовно якої вирішувалось питання проведення психіатричного огляду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати у вступній, описовій та мотивувальній частинах і ухвалити у зазначених частинах нове з урахуванням вимог апеляційної скарги від 30 липня 2018 року, яка була зареєстрована за вхідним № 5286/18 від 31 червня 2018 року, тобто закрити провадження у справі.

Зокрема, ОСОБА_1 вказує на те, що рішення суду в оскаржених частинах не відповідає вимогам процесуального закону та порушує її законні права, а висновки суду в подальшому можуть бути підставою для її госпіталізації до психіатричного закладу. При цьому, на її думку, суд першої інстанції безпідставно використав в якості обґрунтування заявлених вимог звернення мешканців квартир під АДРЕСА_1, яке є анонімним, а дії сусідів завдають їй моральної шкоди та порушують її конституційні права. Також зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині рішення, фактично позбавляють її права на захист і доказування, разом з тим, вона надала належні та допустимі докази того, що є здоровою особою та не страждає на психічні розлади, зокрема, медичні довідки, що підтверджують проходження нею психіатричних оглядів, а офіційних викликів бригад швидкої медичної допомоги на її адресу не було, тому суд безпідставно вважав її по справі заінтересованою особою, а адвоката ОСОБА_4 - її законним представником. Крім того, місцевий суд, на її думку, безпідставно не взяв до уваги її письмові пояснення по справі та не вказав у рішенні про її клопотання про виклик осіб, звернення яких стало підставою для розгляду спірного питання щодо надання дозволу на проведення первинного психіатричного огляду, внаслідок чого допустив неповне з'ясування обставин справи. Також, ОСОБА_1 звертає увагу апеляційного суду і на те, що суд першої інстанції на надав належного обґрунтування кожного аргументу учасників справи, належним чином не визначився з характером спірних правовідносин та не застосував закон, яким регулюються дані правовідносини.

Комунальний заклад Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав на відсутність підстав для її задоволення. При цьому зазначає, що звертаючись до суду з питанням щодо надання дозволу на проведення психіатричного огляду ОСОБА_1, діяв у межах повноважень, визначених ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу». До того ж, у заяві було зазначено припущення лікаря - психіатра про наявність тяжкого психічного розладу у ОСОБА_1, яке ґрунтувалось на неодноразових зверненнях її сусідів. Крім того, комунальний заклад вважає, що при розгляді заявленого питання не були порушені права та законні інтереси ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, представника Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» лікаря-психіатра ОСОБА_5 та прокурора Дубової О.В., які заперечують проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 18 травня 2018 року головний лікар Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 у примусовому порядку. При цьому, заявник вказав, що з відомостей, одержаних з письмової заяви мешканців квартир під АДРЕСА_1, стосовно громадянки ОСОБА_1, яка мешкає у квартирі НОМЕР_1 за вказаною адресою, є підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Припущення про наявність тяжкого психічного розладу в ОСОБА_1 ґрунтується на інформації про її поведінку, отриману від сусідів: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 06 та 13 квітня 2018 року до місця проживання ОСОБА_1 були здійснені виїзди лікарів-психіатрів спеціалізованої психіатричної бригади швидкої допомоги, але від огляду вона відмовилася, пообіцявши прийти на амбулаторний прийом до психіатра, проте, на огляд не з'явилася. Спроба провести первинний психіатричний огляд ОСОБА_1 лікарем- психіатром ОСОБА_19 04 травня 2018 року також була безрезультатною (а. с. 1, Т. 1).

З колективного звернення мешканців кімнат АДРЕСА_1 до головного лікаря Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» вбачається, що, заявники посилаючись на поведінку ОСОБА_1, просять перевірити її психоемоційний стан (а. с. 2, Т. 1).

У висновку лікаря - психіатра від 16 травня 2018 року за № 01-11/5/666, доданого до заяви головного лікаря Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», зазначено, що згідно заяви сусідів ОСОБА_1 вмикає газ (що майже не призвело до вибуху), щодня безпідставно викликає правоохоронні органи, МНС, санітарно-епідеміологічну службу, вступає в суперечки та конфлікти з сусідами, погано контролює роботу електроприладів, не дивиться за своїм малолітнім онуком, який мешкає разом з нею. Враховуючи даний факт, лікар-психіатр прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, тому припускає наявність у неї тяжкого психічного розладу у зв'язку з чим є необхідність проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 без її усвідомленої згоди. У висновку лікаря-психіатра також зазначено, що враховуючи звернення сусідів за місцем проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 06 квітня, 13 квітня та 04 травня 2018 року були здійснені виїзди лікарів - психіатрів спеціалізованої психіатричної бригади швидкої допомоги, однак згоди на її огляд вона не надала (а. с. 3, т. 1).

Заперечуючи проти заявлених вимог, ОСОБА_1 надала до суду медичні довідки Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру ім. О.В. Співака про проходження нею обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 10 квітня 2017 року, серії 12ЯЯФ за №№ 182480 та 182479, відповідно, з яких вбачається, що у неї не встановлено психіатричних протипоказань до керування транспортними засобами та до носіння, зберігання і використання зброї (а. с. 60 - 61, Т. 1).

Розглянувши заяву головного лікаря Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог щодо проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 без її усвідомленої згоди, оскільки, як вказав суд, заявником не надано належних, достатніх та переконливих доказів, які б давали підстави для проведення психіатричного огляду ОСОБА_1 у примусовому порядку.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром: особи, яка досягла 14 років, на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або

завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У разі встановлення обгрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обгрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню.

Враховуючи наведені норми матеріального та процесуального права, а також те, що заявником не було надано належних, достатніх і переконливих доказів наявності підстав для психіатричного огляду ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви головного лікаря Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер».

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо змісту судового рішення, оскільки його вступна, описова і мотивувальна частини відповідають вимогам ст. 265, ст. 294, ст. 342 ЦПК України. В рішенні суду відсутні висновки або встановлені факти, які в подальшому можуть бути підставою для госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу. При цьому, колегія суддів виходить із презумпції психічного здоров'я, визначеної ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», зокрема про те, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставі та у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Не є порушенням норм процесуального права посилання суду першої інстанції в рішенні на заяву мешканців квартир під АДРЕСА_1, так як зазначений доказ було додано головним лікарем Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» до заяви про психіатричний огляд ОСОБА_1

Не знайшли свого підтвердження і доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі про те, що місцевий суд під час розгляду заявленого питання фактично позбавив її права на захист і доказування. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувався за участі особи, стосовно якої вирішувалось питання проведення психіатричного огляду, та її представника- адвоката ОСОБА_4 При цьому, ОСОБА_1 знайомилася з матеріалами справи, подавала до суду заперечення, заяви, клопотання та докази на підтвердження своїх заперечень, яким місцевий суд дав належну оцінку і взяв до уваги при розгляді заявленого питання.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті б Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції правил юрисдикції загальних судів, визначених ст. 19 ЦПК України, є помилковими, оскільки судом правильно, з додержанням норм процесуального права, розглянуто дану справу в порядку окремого провадження. Не можна погодитись і з твердженнями ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не повинен був приймати заяву головного лікаря Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» та відкривати провадження в даній справі, оскільки зазначена заява була подана до суду з дотриманням вимог ст. ст. 339, 340 ЦПК України.

Не можна погодитись і з доводами апеляційної скарги про те, що суд в порушення ч. 4 ст. 294 ЦПК України не викликав в якості заінтересованих осіб сусідів, які звернулись із заявою відносно ОСОБА_1 до Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», оскільки їх участь у розгляді даної справи не передбачена положеннями ст. 341 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 червня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 січня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

В.І. Криворотенко