ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/3201/18

провадження № 22-ц/4809/1448/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Кіселика С.А. (суддя доповідач),

суддів: Голованя А.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Савченко Н.В.,

учасники справи:

позивач - Орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому;

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Сіромахи Марка Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 червня 2019 року у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Світловодського міськвиконкому до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року, позивач - Орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому, в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, передання малолітньої дитини органу опіки для подальшого влаштування та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, ухиляється від своїх батьківських обов`язків, з нею неодноразово проводились профілактичні бесіди, робились зауваження. Крім того, відповідачку декілька разів було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КупАП. Малолітня ОСОБА_2 тимчасово влаштована до дитячого відділення Світловодської ЦРЛ. Також просить стягнути з відповідачки на користь дитини, аліменти на її утримання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 червня 2019 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Світловодська Кіровоградської області.

Передано малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування для подальшого влаштування.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь малолітньої ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28 листопада 2018 року до досягнення дитиною ОСОБА_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , включно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду адвокат Сіромаха Марк Анатолійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким залишити малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вихованні та утриманні ОСОБА_1 .

Зазначає, що висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням матеріального та процесуального права. Окрім цього, підставою для скасування судового рішення є неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосував до спірних правовідносин положення ст..164, 166 СК України та дійшов помилкового висновку про ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітньої ОСОБА_2 , у зв`язку із чим ухвалене судом першої інстанції рішення не може вважатись законним та обґрунтованим і підлягає скасуванню.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому зазначив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки. До ОСОБА_1 раніше застосовувались попередження про необхідність зміни ставлення до утримання та виховання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але на жаль, проведена соціальна та профілактична робота в даній сім`ї позитивного результату не дала, а факт заперечення ОСОБА_1 позовних вимог про позбавлення батьківських прав та оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку ще не свідчить про наявність у неї бажання та можливості піклуватись про свою малолітню дитину.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

Із свідоцтва про народження (а.с. 7) вбачається, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, батько дитини записаний зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. ( а.с. 8).

Судом дослідженні письмові докази, а саме: копія листа до Світловодської ЦРЛ від 23.11.2018 року, відповідно до якого дитина тимчасово влаштована до дитячого відділення Світловодської ЦРЛ (а.с.9); копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 26.11.2018 року №702 (а.с.10); копія листа першому заступнику керівника Знам 'янської місцевої прокуратури В.Рубану від 26.11.2018 року № 01-16/2 5112 про відібрання від матері малолітньої дитини, оскільки існує безпосередня загроза для життя та здоров`я (а.с.11); копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 26.11.2018 року №701 (а.с.12); копія рішення комісії з питань захисту прав дитини від 26.11.2018 року №125 (а.с.13); копія рішення комісії з питань захисту прав дитини від 26.11.2018 року №124 (а.с.14); копія протоколу № 17 засідання комісії з питань захисту прав дитини Світловодського міськвиконкому від 26.11.2018 року (а.с.15); копія службової записки начальника служби у справах дітей Світловодського міськвиконкому від 23.11.2018 року про надання соціально-правової допомоги малолітній ОСОБА_2 (а.с.16); копія акту про факт передачі дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17); копія акту проведення оцінки рівня безпеки малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 23.11.2018 року (а.с.18-20); копія акту обстеження умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 від 23.11.2018 року, відповідно до якого в приміщенні брудно, мати перебуває в стані алкогольного сп`яніння, відсутні запаси продуктів харчування (а.с.21); лист Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 28.11.2018 року № l0433/lll-2018, яким підтверджується, що ОСОБА_1 , 1986 р.н.. неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с.22); копія актів обстеження умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 10.08.2017 р., 19.10.2017 р., 13.12.2018 року, відповідно до яких умови проживання дитини не задовільні (а.с.28,33,34); довідка від лікаря-нарколога про те що ОСОБА_1 на обліку не значиться (а.с. 94); рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.05.2015 року про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 . ( а.с.101-105).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказала, що було здійснено обстеження сім`ї ОСОБА_2 в с. Павлівка в 2017 році. В будинку були антисанітарні умови. Відповідачка під час усіх викликів була у стані алкогольного сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказала, що сім`я проживала у с. Павлівка. Від медичних працівників та сусідів надходили скарги, що дитина знаходиться в неналежному догляді. Працівник служби виїжджали на місце та попереджали відповідачку про наслідки. ОСОБА_1 відносно старшої дитини вже позбавлено батьківських прав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 вказала, що познайомилась з відповідачкою в дитячому відділенні. Батько дитини не працював, схильний до вживання алкоголю, тому ОСОБА_1 їздила на роботу. Зараз з дитиною ОСОБА_1 не бачиться, через відсутність грошей на дорогу.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Відповідно до ст. ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Мотиви з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (тобто, свідомо та умисно не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дитиною в необхідному обсязі, не створюють умов для отримання нею освіти тощо).

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вони: не забрали дитину із пологового будинку; жорстоко поводяться з дитиною (застосовують фізичне або психічне насильство, недопустимі методи виховання, принижують людську гідність дитини тощо); є хронічними алкоголіками або наркоманами (ці факти мають бути підтверджені відповідними медичними висновками); вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини (наприклад, залучають її до непосильної праці, заняття проституцією чи злочинною діяльністю), примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що в судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що у відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою позбавлення її батьківських прав.

При цьому, суд першої інстанції не зазначив у чому ж саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки.

Позбавляючи ОСОБА_1 батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції послався на досліджені судом письмові докази, як то: копію листа до Світловодської ЦРЛ від 23.11.2018 року, відповідно до якого дитина тимчасово влаштована до дитячого відділення Світловодської ЦРЛ (а.с.9); копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 26.11.2018 року №702 (а.с.10); копію листа першому заступнику керівника Знам 'янської місцевої прокуратури В.Рубану від 26.11.2018 року N01-16/2 5112 про відібрання від матері малолітньої дитини, оскільки існує безпосередня загроза для життя та здоров`я (а.с.11); копію рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 26.11.2018 року №701 (а.с.12); копію рішення комісії з питань захисту прав дитини від 26.11.2018 року №125 (а.с.13); копію рішення комісії з питань захисту прав дитини від 26.11.2018 року №124 (а.с.14); копію протоколу № 17 засідання комісії з питань захисту прав дитини Світловодського міськвиконкому від 26.11.2018 року (а.с.15); копію службової записки начальника служби у справах дітей Світловодського міськвиконкому від 23.11.2018 року про надання соціально-правової допомоги малолітній ОСОБА_2 (а.с.16); копію акту про факт передачі дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17); копію акту проведення оцінки рівня безпеки малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 23.11.2018 року (а.с.18-20); копію акту обстеження умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 від 23.11.2018 року, відповідно до якого в приміщенні брудно, мати перебуває в стані алкогольного сп`яніння, відсутні запаси продуктів харчування (а.с.21); лист Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 28.11.2018 року № l0433/lll-2018, яким підтверджується, що ОСОБА_1 , 1986 р.н.. неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с.22); копію актів обстеження умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 10.08.2017р., 19.10.2017р., 13.12.2018 року, відповідно до яких умови проживання дитини не задовільні (а.с.28,33,34); довідку від лікаря-нарколога про те що ОСОБА_1 на обліку не значиться (а.с. 94); рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.05.2015 року про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 . ( а.с.101-105); пояснення свідка ОСОБА_4 , свідкак ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 .

При цьому, суд не зазначив якими саме фактами доводиться те, що мати, з врахуванням віку дитини, свідомо та умисно не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною в необхідному обсязі.

Матеріали справи не містять достатніх доказів якими б підтверджувалось, що наслідком неналежного піклування матір`ю за дитиною остання часто хворіє чи дії матері становлять загрозу життю дитини. Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та акти обстеження умов проживання датовані 2017 роком.

Не містять матеріали справи доказів якими б підтверджувалось те, що дитина потерпає від недостатнього харчування та недобору ваги. Відсутні докази, що ОСОБА_1 раніше попереджалась про неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, а твердження позивача про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, без самих адміністративних справ чи постанов, не є достатнім доказом. Відсутні також і належні, допустимі та достатні докази які б давали суду підставу для висновку, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Зокрема, Європейський суд з прав людини, у даній справі, зазначив, що під час розгляду справи українські суди дійшли висновку, що умови проживання дітей були небезпечні для життя і здоров`я, морального виховання (діти були брудними й голодними, стояли на обліку в диспансері, займались бродяжництвом). Однак ЄСПЛ не погодився, що матеріально - побутові умови дітей були справді небезпечними для їхнього життя і здоров`я.

Визнаючи основні інтереси дитини в кожному конкретному випадку суд має враховувати дві умови: по - перше, у якнайкращих інтересах дитини буде зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли сім`я особливо непридатна або виразно неблагополучна; по - друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечити її розвиток у безпечному, спокійному середовищі, яке не є неблагополучним.

Таким чином, з огляду на принципи, проголошені Європейським судом з прав людини, для розлучення дитини з батьками суд встановлює: 1) провинну поведінку батьків; 2) справжню небезпеку умов для дитини; 3) доказову базу зазначених обставин; 4) застосування проміжних заходів до батьків; 5) обов`язкове слухання свідчень самої дитини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Крім того, пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у пункті 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Висновки суду апеляційної інстанції

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що позбавляючи ОСОБА_1 батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_2 суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи та не дав належної оцінки наданим сторонами доказам і ухвалив рішення яке у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню.

В той же час, враховуючи доводи позивача та надані позивачем докази, колегія суддів дійшла висновку про наявну необхідність попередити відповідача ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини: більше уваги приділяти фізичному та духовному розвитку.

Покласти на орган опіки та піклування - Світловодську міську раду Кіровоградської області контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

Таким чином, керуючись ст. 367,ст. 368, ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сіромахи Марка Анатолійовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 червня 2019 року скасувати.

Органу опіки та піклування Світловодського міськвиконкому в позові до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Попередити відповідача ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - малолітньої доньки ОСОБА_2 : більше уваги приділяти фізичному та духовному розвитку.

Покласти на орган опіки та піклування - Світловодський міськвиконком Світловодської міської ради Кіровоградської області контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2019 року.

Головуючий суддя С.А.Кіселик

Судді: А.М. Головань

С.І. Мурашко