Справа № 758/2428/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23 жовтня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Комар К. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначав, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори Гетьман І.М., він є спадкоємцем майна ОСОБА_5 , 1937 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 31.01.2011, виданого комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» йому на праві власності належить квартира, за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час, разом з ним в квартирі зареєстровані: його колишня дружина ОСОБА_2 , його старша донька ОСОБА_3 , його молодша донька ОСОБА_4 .

29.11.2016 шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано.

Після розірвання шлюбу його колишня дружина ОСОБА_2 переїхала проживати в інший район. З серпня 2016 ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, не сплачує комунальні послуги, жодні відносини з ним не підтримує.

Його старша донька ОСОБА_3 вийшла заміж у листопаді 2015 та переїхала проживати в інший район міста. З того часу ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, жодні відносини з ним не підтримує.

Його молодша донька ОСОБА_4 вийшла заміж у вересні 2016 та не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з серпня 2016, не сплачує комунальні послуги, жодні відносини з ним не підтримує.

Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка є сусідкою позивача вказала на те, що з кінця 2016 - 2017 років відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 не бачила.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який перебуває у дружніх стосунках з позивачем, вказав на те, що з 2016 року відповідачів за місцем проживання позивача не бачив. Зі слів позивача останні в квартирі позивача не проживають.

Позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій останній вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі і проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин; не подали відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с. 8-9).

Зареєстрованим місцем проживання відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 56-58).

Обгрунтовуючи позов про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , позивач посилався на те, що він є власником зазначеної квартири, у якій, крім нього, зареєстровані його колишня дружина та діти.

Оскільки відповідачі з 2016 року не проживають у квартирі, просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування зазначеною квартирою.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 29.11.2016, виданого Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 24.11.2016 (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Частинами 1-3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як установлено, відповідачі у квартирі зареєстровані, однак не проживають з 2016 року, що підтверджується показами свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 209, 223, 229, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія паспорта - НОМЕР_1 )до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , рєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія паспорта - невідомі), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , рєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія паспорта - невідомі),ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , рєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія паспорта - невідомі)про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення - 06.12.2019.

Суддя С. С. Захарчук