Справа № 199/2566/19
(2/199/2250/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

21.08.2019

м. Дніпро

справа №199/2566/19

провадження № 2/199/2250/19

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Столяренко А.І.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

за неявки учасників справи,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначивши, що 14.09.2011 між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Позичальник зобов`язання за кредитним договором не виконує, в зв`язку з чим станом на 21.03.2019 виникла заборгованість в розмірі 12359,79 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, до суду надано заяву з проханням розглядати дану справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, до суду надано відзив на позов, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Представник відповідача адвокат Надтока О.В. надала заяву щодо розгляду справи у їх з відповідачем відсутності і просила вирішити справу з урахуванням відзиву на позов та просила застосувати строки позовної давності.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.09.2011 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У наданому до суду відзиві на позов, відповідач погодилася, що взяла кредитні кошти, ознайомилася з Умовами та правилами надання кредиту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань, остання допустила прострочення повернення кредиту, а тому станом на 21.03.2019 виникла заборгованість в розмірі 12359,79 грн., яка складається з наступного: 1282,75 грн. заборгованість за кредитом, 2640,04 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 0,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 5922,25 грн. пеня за прострочене зобов`язання; 1450,00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу; 500 грн. штраф (фіксована частина); 564,75 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.2 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні. Згідно пункту 2.1.1.12.4 доданих до позовної заяви «Умов і правил надання банківських послуг», з якими погодилася відповідач підписавши анкету-заяву про приєднання до загальних «Умов і правил»: «Строки і порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт) по кредитним картам із встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також Овердрафту, що виникає по таким картам, наведено у пам`ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування, яка є невід`ємною частиною договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і частину заборгованості по кредиту. Згідно ст. 212 ЦК України, у випадку наявності простроченого кредиту (овердрафту) - строком повернення кредиту у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості». Простроченим кредитом за визначенням п. 1.1.1.72 «Умов і правил» є кредитні кошти, які були надані клієнту і не були повернуті банку в строк, передбачений договором. Як вбачається з граф 5 та 12 доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.09.2011, укладеного між позивачем та відповідачем, постійна прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1994,06 грн. (графа 3) та відсотками у розмірі 62,14 грн. (графа 12), з подальшим її стійким зростанням, виникла станом на 26.12.2013.

Отже, з урахуванням приписів п. 2.1.1.12.4 «Умов і правил» і в силу ст. 212 ЦК України у відповідача, починаючи з 27.12.2013 виник обов`язок протягом 211-ти днів з дня виникнення цієї заборгованості повернути кредит (тіло + нараховані відсотки) у повному обсязі не пізніше 26.07.2014. Відповідно, у зв`язку з одностороннім достроковим припиненням дії кредитного договору у позивача, в межах трирічного строку загальної позовної давності та починаючи з 27.07.2014, виникло право звернутися до суду з позовом про стягнення з позичальника ОСОБА_1 всієї суми заборгованості за кредитом (тілом та відсотками), яке банк з жуванням можливості застосування судом наслідків пропуску позовної давності мав реалізувати не пізніше 27.07.2017. Проте до суду з відповідним позовом АТ КБ «Приватбанк» звернувся лише 01.04.2019 , тобто з пропуском строку позовної давності, при цьому не подав клопотання про його поновлення і не навів причин поважності пропуску.

Крім того, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. У кредитному договорі встановлено, що зобов`язання сплачувати кредит виникає щомісячно, тобто вказано термін (а не строк) виконання зобов`язання.

Відповідно до цієї статті строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Оскільки строк виконання зобов`язання встановлено щомісячно, то, відповідно, порушення зобов`язання почалося із грудня 2013 року (як видно із розрахунку заборгованості). Вимог про погашення заборгованості не було надіслано відповідачу.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимули суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист пре установленого строку.

Відповідно до частин 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, застосування якої заявлено стороною у спорі та є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору: умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 цього Кодексу).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року в справі №6-134цс14.

Договір між сторонами укладався 14.09.2011, вказане право позивач мав реалізувати не пізніше 27.07.2017, тоді як позивач звернувся до суду лише 01.04.2019.

З урахуванням викладеного, позивачу АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском звернення до суду.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат з урахуванням результату розгляду справи, судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст рішення суду складено 27 серпня 2019 року.

Позивач Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , р/ НОМЕР_1 , МФО 305299, місцезнаходження - вулиця Грушевського, 1-Д в м. Києві, 01001.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя О.Б.Подорець