Дата документу 15.01.2019 Справа № 323/2227/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/2227/18
Провадження №22-ц/807/680/19
Головуючий в 1-й інстанції - Смокович М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В., Онищенко Е.А.
секретарКамалова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою від 10.08.2018 року відкрито провадження у вказаній справі. Ухвалою суду від 02.10.2018 року було зобов'язано позивача надати докази, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме - виписку по особовому рахунку відповідача, докази видачі відповідачу кредитної картки та відомості щодо строку дії виданої кредитної картки. 04.10.2018 року на електронну адресу суду, на виконання зазначеної ухвали від позивача надійшли: довідка про кредитну картку, видану відповідачу та виписка по картці № НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_5 Проте, надані позивачем документи не містили прізвища та підпису відповідальної особи, яка їх сформувала та не були засвідчені належним чином. Ухвалою суду від 18.10.2018 року було повторно зобов'язано позивача надати вказані документи. 19.10.2018 року на електронну адресу суду, на виконання ухвали суду від 18.10.2018 року надані позивачем довідка про кредитну картку, видану відповідачу та виписка по картці № НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_5, які знову не містили прізвища та підпису відповідальної особи, яка їх сформувала та не були засвідчені належним чином.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2018 року, відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що підставою для залишення позову без розгляду у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є неподання стороною витребуваних судом доказів без поважних причин. Між тим, банком надіслані на адресу суду документи, які були витребувані відповідно до ухвал від 02.10.2018 року та 18.10.2018 року, а тому підстав для залишення позову без розгляду не було.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що підставою, передбаченою п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, залишення позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, без розгляду, стало те, що позивач без поважних причин не надав витребувані судом докази та не зазначив причин, з яких вони не можуть бути надані що, на думку суду, перешкоджало всебічному та об'єктивному розгляду даної цивільної справи.

З таким висновком суду, судова колегія не погоджується з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою суду першої інстанції від 02.10.2018 року було зобов'язано позивача надати докази, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме - виписку по особовому рахунку відповідача, докази видачі відповідачу кредитної картки та відомості щодо строку дії виданої кредитної картки.

04.10.2018 року на електронну адресу суду, на виконання зазначеної ухвали від позивача надійшли: довідка про кредитну картку, видану відповідачу та виписка по картці № НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_5

Ухвалою суду від 18.10.2018 року було повторно зобов'язано позивача надати виписку по особовому рахунку відповідача, докази видачі відповідачу кредитної картки та відомості щодо строку дії виданої кредитної картки, які повинні бути належним чином засвідчені.

19.10.2018 року на електронну адресу суду, на виконання ухвали суду від 18.10.2018 року надані позивачем довідка про кредитну картку, видану відповідачу та виписка по картці № НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_5, які не містили прізвища та підпису відповідальної особи, яка їх сформувала та не були засвідчені належним чином.

Так, позивач у справі надав документи, які у нього були в наявності.

Частиною ч.7, ч.10 ст. 84 ЦПК України передбачено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин неподання доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався як доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Аналіз даної норми закону приводить до висновку, що визначальною умовою залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, є неповажність причини неподання витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору.

Разом з тим, слід зазначити, що неподання позивачем належних доказів є підставою для відмови у задоволенні позову, а не залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення пункту 1 статті 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, суд виходить з принципу недопустимості обмеження права громадян на звернення до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Зокрема у рішенні від 04 червня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France) суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права». Також, Європейський суд зазначає, що положення пункту 1 статті 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (рішення від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» п.36) та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Залишення позовної заяви без розгляду в даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції повинна бути скасована, оскільки ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2018 року у цій справі скасувати, цивільну справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 17 січня 2019 року.

Суддя-доповідач С. В. Кухар

Судді: О. В. Крилова

Е. А. Онищенко