Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5109/14-ц
Провадження № 2/553/192/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.01.2019 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.02.2008 року між Банком та відповідачем укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки ОСОБА_1 не виконував належним чином свої зобов'язання, станом на 31.10.2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 11781 грн. 58 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 4997 грн. 67 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4584 грн. 79 коп., заборгованість за комісією за користування кредитом - 1400 грн. 00 коп., а також штраф (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 549 грн. 12 коп.

Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 11781 грн. 58 коп. та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочним рішенням суду від 17.12.2014 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено - стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 11781 грн. 58 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою суду від 08.10.2018 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.12.2014 року скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

З 21.05.2018 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (скорочена назва - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (скорочена назва - АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Відповідач ОСОБА_1 надав суду відзив на позов, в якому вказує, що не погоджується з позовними вимогами позивача, просить відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, зазначив, що згідно листа-вимоги ПриватБанку № 55475 від 15.04.2009 року його повідомлено про припинення в односторонньому порядку з 01.05.2009 року дії кредитного договору б/н від 21.02.2008 року у зв'язку з дією Закону України "Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів" від 31.10.2008 року № 639-VI (639-17). Сторони спірного договору за взаємним погодженням досягли згоди й припинили дію спірного кредитного договору з 1 травня 2009 року, відтак початок перебігу строку позовної давності розпочався з 02.05.2009 року, тоді як позивач звернувся з позовом у 2014 році, тобто після спливу позовної давності, яка закінчилась 02.05.2012 року. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку, за таким договором, що визначає щомісячні платежі та кінцевий строк погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки. Зі спливом строку кредитування у позивача припинилося право нараховувати відсотки.

Враховуючи вище викладене, просив застосувати правові позиції (висновки) Верховного Суду, зазначені у відповідних постановах у наступних цивільних справах: від 19.03.2014 року № 6-14цс14, від 19 березня 2014 року у справі № 6- 20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс 14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31 цс 15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16, Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у цивільній справі № 444/9519/12 (Провадження № 14-10це18); у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 21 лютого 2008 року відмовити в повному обсязі у зв'язку зі спливом позовної давності.

Від представника позивача АТ КБ "ПриватБанк" подано суду відповідь на відзив, в якій вказує на обґрунтованість позовних вимог, відсутність підстав для застосування позовної давності при вирішенні спору, оскільки строк дії кредитного ліміту відповідача ОСОБА_1 на підставі кредитного договору б/н від 21.02.2008 року відповідає строку дії кредитної картки, оформленої у зв'язку з укладенням угоди. Картка відповідачу перевипускалась, діє до останнього календарного дня вказаного на її лицьовій стороні місяця, - до лютого 2015 року, тоді як з даним позовом банк звернувся до суду в 2014 році. Таким чином, обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування заперечень проти позову, не відповідають дійсності. Відсутні також підстави і для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені. Оскільки відповідач користувався кредитними коштами, був достовірно обізнаний про умови кредитування, обов'язок з повернення кредиту належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, просить позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1, будучи повідомлені про час та місце слухання справи, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, доручив представляти свої інтереси ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, наголошував на тому, що кредитний договір, укладений між сторонами по справі 21.02.2008 року, розірваний з ініціативи ПАТ КБ "ПриватБанк" з 01.05.2009 року. Доказів пролонгації вказаного договору, як і доказів отримання відповідачем нової кредитної картки з терміном дії до лютого 2015 року, як стверджує позивач, та здійснення платежів, відображених у виписці по рахунку, саме ОСОБА_5 позивачем суду не надано. Вказував на пропуск позивачем позовної давності, просив в задоволенні позову відмовити з цих підстав.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а відповідач - заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

21.02.2008 року ОСОБА_1 заповнено та підписано Заяву, на підставі якої отримано кредитну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" № НОМЕР_2, відкрито картковий рахунок, на який зараховано суму кредитного ліміту.

Згідно змісту Заяви, ОСОБА_1 ознайомлений та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" відповідачу надано картку: тип картки - MasterCard Mass; тип кредитної лінії - відновлювальна; пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01 % річних) користування кредитними коштами встановлено до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); валюта картрахунку - UAН/ USD; базова процентна ставка за користування кредитними коштами, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році, становить UAН - 1,9 %, USD - 1,0 %; комісія за кредитне обслуговування (щомісячна) - 1 % на залишок заборгованості, яка не погашена протягом пільгового періоду; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісія за зняття готівки в банкоматах і пунктах видачі готівки ПриватБанка - 3% від суми операції, в банкоматах інших банків України - 3% + 5 грн./1 $, в закордонних банкоматах - 3% + 15 грн./ 3 $; комісія за несвоєчасне погашення заборгованості (при виникненні прострочки на суму більше 50 грн / 10 $) - 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн./ 2 $ в місяць; комісія за моніторинг неактивної карти (у випадку, якщо на рахунку маються кошти Клієнта у вигляді позитивного залишку і протягом 3-х місяців підряд операції по картці не здійснюються) в розмірі залишку коштів на кратрахунку, але не більше 10 грн. (або еквівалент по курсу НБУ) в місяць; процента ставка (на місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитовання - UAН - 2,85 %, USD - 1,5 %; вартість надання виписки по картці у відділенні банку - 2 грн.; комісія за отримання балансу на чек в банкоматах ПриватБанк (окрім чеку операції сняття готівки) - 0,10 грн.; комісія за безготівковий платіж в системі internet-banking (Приват24) - 2 % від суми операції.

З вказаними Умовами ОСОБА_1 ознайомлений 21.02.2008 року, що підтверджується його підписом у вказаному документі.

Як встановлено в п. п. 1.1, 1.2 Умов та правил надання банківських послуг, належним чином заповнена заява підписується Клієнтом й, таким чином, Клієнт виражає свою згоду, що Заява разом з Пам'яткою клієнта та Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг. Дані Умови регулюють відносини між Банком та Клієнтом щодо відкриття і обслуговування карткового рахунку Клієнта, а також інших банківських послуг, вказаних в Заяві.

В п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг встановлено обов'язок Клієнта погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5 % від суми позову.

Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг Банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 4.9 Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобов'язання.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1, приєднаного АТ КБ "Приватбанк" до позову в обґрунтування позовних вимог, відповідач користувався коштами кредитного ліміту, починаючи з вересня 2011 року та станом на 31.10.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 11781 грн. 58 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 4997 грн. 67 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 4584 грн. 79 коп., заборгованість за комісією за користування кредитом - 1400 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) - 549 грн. 12 коп.

Заперечуючи проти позовних вимог Банку, позивач та його представник вказували на те, що кредитний договір, заборгованість по якому є предметом спору, розірваний з ініціативи позивача ПАТ КБ "Приватбанк" з 01.05.2009 року.

Як вбачається з Вимоги АТ КБ "Приватбанк" про виконання кредитних зобов'язань в повному обсязі за вих. № 55475 від 15.04.2009 року, адресованої ОСОБА_1, останнього повідомлено, що 21 лютого 2008 року йому по "Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанка" від 21.02.2008 року ЗАТ КБ "ПриватБанк" наданий кредитний ліміт на оформлену на його ім'я кредитну карту № НОМЕР_2, яка дійсна до 28 лютого 2010 року. На підставі відповідних положень Закону України "Про позачергові заходи відносно попередження негативних наслідків фінансової кризи та про внесення змін в деякі законодавчі акти України" від 31.10.2008 року № 639-МІ (539-17) Банк вимушений з 01 травня 2009 року анулювати наданий йому кредитний ліміт. Відсутність заборгованості по карті не перешкоджає умовам договору. На підставі вище викладеного, керуючись ст. 1049-1050 ЦК України, п. 5.2, 5.3 Умов та правил надання банківських послуг КБ "ПриватБанк" в односторонньому порядку розриває з ним вищевказаний кредитний договір б/н від 21.02.2008 року з 01 травня 2009 року у зв'язку з указаними в даному листі обставинами. Нагадуємо, що згідно п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, якщо протягом 7 днів з дня отримання цього листа Банк не отримає повідомлення від нього про незгоду зі змістом даного листа, вважається, що він погодився з його змістом та приймає нові умови.

Судом достовірно встановлено, що вказаний лист був отриманий адресатом ОСОБА_1, який незгоду з його змістом у визначений строк не висловив.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність твердження представника позивача про пролонгацію кредитного договору б/н від 21.02.2008 року вважає доведеним той факт, що дія вказаного договору б/н від 21.02.2008 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1, була припинена з 01.05.2009 року у зв'язку з розірванням договору.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1, наданого суду АТ КБ "Приватбанк", вбачається, що станом на 01 травня 2009 року, тобто на час розірвання договору б/н від 21.02.2008 року, ОСОБА_1 не мав кредитної заборгованості перед банком.

У відзиві представника АТ КБ "Приватбанк" на заяву про перегляд заочного рішення за заявою ОСОБА_1, поданому суду 21.08.2018 року, фактично не оспорюється факт розірвання кредитного договору з відповідачем від 21.02.2008 року. При цьому, представник вказує, що 29.06.2011 року ОСОБА_1 підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом Банку 06.03.2010 року.

Представником позивача надано суду копію Анкети-Заяви № НОМЕР_3 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від імені ОСОБА_1 від 29.06.2011 року, згідно якої він згоден з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а Також тарифами становить між ними та банком Договір про надання банківських послуг. Ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Таким чином, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до переконливого висновку про те, що 29.06.2011 року між ОСОБА_1 та АТ КБ "Приватбанк" укладено новий кредитний договір та на інших умовах, з урахуванням Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, затверджених 06.03.2010 року.

Аналіз виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_4 та зміст розрахунку заборгованості, наданий позивачем та виконаний станом на 31.10.2014 року, свідчить про те, що кредитна заборгованість у ОСОБА_1 перед АТ КБ "Приватбанк" почала утворюватися починаючи з жовтня 2011 року, тобто після укладення ним кредитного договору на підставі-Заяви № НОМЕР_3 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 29.06.2011 року.

Як встановлено в ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналіз змісту позову АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором свідчить про те, що предметом позовних вимог в справі є заборгованість за кредитним договором, укладеним між сторонами 21.02.2008 року. Разом з тим, під час судового розгляду справи достовірно встановлено, що вказаний договір розірваний з 01 травня 2009 року, на момент його розірвання заборгованість у ОСОБА_1 перед банком була відсутня. Заборгованість, про стягнення якої ставить питання позивач, могла у творитись у зв'язку з укладенням сторонами значно пізніше у червні 2011 року іншої кредитної угоди. З огляду на вищенаведене, виходячи з принципу диспозитивності, який передбачає розгляд судом справ не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, та в межах заявлених нею вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.08.2008 року є необґрунтованими та безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає саме з цих підстав. Клопотання відповідача та його представника про застосування при вирішенні спору позовної давності не може бути вирішене судом, оскільки відмова у позові з цих підстав у відповідності до норми ч. 4 ст. 267 ЦПК України можлива в разі доведення обґрунтованості позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження - 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, код ЄДРПОУ - 14360570) до ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 22.01.2019 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна