Дата документу 11.01.2019
Справа № 2-909/10
Провадження № 6/334/53/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Працевитого Г.О. про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, адвокат Працевитий Г.О. звернувся до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, вказавши в заяві, що 29.06.2010 р. рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі №2-909/10 було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №МL201/191/2006 від 24.05.2006 р в сумі 505329 грн. 37 коп., а також витрати по сплаті держмита в розмірі 1700 грн. та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 грн. За вказаним рішенням суду Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» було видано чотири виконавчі листи.

29.04.2010 р. між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ПАТ "ОТП Банк" було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н., та договір про відступлення права вимоги №б/н, згідно якого ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" набуло права вимоги за кредитним договором:№МL201/191/2006 від 24.05.2006 р. 19.11.2018р. між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Фінанс" було укладено договір факторингу та договір відступлення прав вимоги згідно якого ТОВ "ОТП Факторинг Україна" відступило, а ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" набуло права вимоги за кредитними договорами. В цей же день, 19.11.2018р. між ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Фінанс" та ОСОБА_4 було укладено договір факторингу та договір відступлення прав вимоги згідно якого ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" відступило, а ОСОБА_4 набула права вимоги за кредитними договорами, в тому числі - №МL201/191/2006 від 24.05.2006 р.

30.11.2018 р. ОСОБА_4, як новим кредитором за кредитним договором було надано довідку про відсутність заборгованості за кредитними договорами, в тому числі №МL201/191/2006 від 24.05.2006 р., тобто станом на день подання вказаної заяви, зобов'язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кредитним договором № МL201/191/2006 від 24.05.2006 р. припинені в зв'язку з його виконанням. Однак, після погашення заборгованості за кредитним договором, боржникам стало відомо про наявність у банку виконавчих листів за рішенням суду, в зв'язку з чим вони вимушені звернутися до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Сторони у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання були повідомлені належним чином

Відповідно до положень ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню не підлягає задоволенню з наступних підстав.

29.06.2010 р. рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі №2-909/10 було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №МL201/191/2006 від 24.05.2006 р. в сумі 505329 грн. 37 коп., а також витрати по сплаті держмита в розмірі 1700 грн. та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 грн. /а.с. 52-53/. На підставі вказаного рішення суду 13.03.2012 року рекомендованою поштою на адресу стягувача було направлено виконавчі листи (а.с.62).

02.04.2018 банк звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку пред'явлення їх до виконання. Ухвалою суду від 30.05.2018 року в задоволенні даної заяви було відмовлено у зв'язку з ненаданням банком допустимих доказів на підтвердження втрати виконавчого листа і поважних причин для поновлення строку на пред'явлення його до виконання (а.с.71,80-81).

Як вбачається із заяви адвоката Працевитого Г.О., 29.04.2010 р. між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ПАТ "ОТП Банк" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н., та договір про відступлення права вимоги №б/н, згідно якого ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" набуло права вимоги за кредитним договором: №МL201/191/2006 від 24.05.2006 р.

Згідно матеріалів справи, 19.11.2018р. між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Фінанс" було укладено договір факторингу та відступлення права вимоги, згідно якого ТОВ "ОТП Факторинг Україна" відступило, а ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" набуло права вимоги за кредитними договорами (а.с.85-87).

В цей же день, 19.11.2018р. між ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Фінанс" та ОСОБА_4 було укладено договір факторингу та договір відступлення прав вимоги згідно якого ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" відступило, а ОСОБА_4 набула права вимоги за кредитними договорами, в тому числі - №МL201/191/2006 від 24.05.2006 р., а 30.11.2018 р. ОСОБА_4, як новий кредитор за кредитним договором надала довідку про відсутність заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і за №МL201/191/2006 від 24.05.2006 р. (а.с. 88).

Відповідно до ч.1,2 ст. 432 ЦК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, представником боржників, адвокатом Працевитим Г.О. надано суду лише проміжний Договір факторингу від 19.11.2018 року, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ "ОТП Факторинг Україна" відступило, а ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" набуло права вимоги за кредитним договором №МL201/191/2006 від 24.05.2006 р. При цьому, предметом договору є борг (грошове зобов'язання) у розмірі 483042,81 грн., хоча за рішенням суду заборгованість, стягнута з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 становить 505329,37 грн.

Крім того, на підтвердження укладання договору факторингу між ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" та ОСОБА_4, згідно якого ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" відступило, а ОСОБА_4 набула права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №МL201/191/2006 від 24.05.2006 р., адвокатом не надано жодного документального доказу, окрім Довідки самої ОСОБА_4, яка не може бути належним доказом, оскільки повноваження нового кредитора не підтверджені жодним документом.

Також, заявником не надано суду підтвердження того, що ПАТ «ОТП-Банк» уклало договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н та договір про відступлення права вимоги № б/н з ТОВ «ОТП Факторинг України», оскільки 02.04.2018 саме ПАТ «ОТП Банк» зверталось до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку пред'явлення їх до виконання, в якій жодним чином не зазначались наміри кредитора на відступлення права вимоги за кредитним договором ні фінансовим компаніям ТОВ «ОТП Факторинг Україна» чи ТОВ "ФК "Інвест Фінанс", ні тим більше фізичній особі ОСОБА_4

Отже, суд вважає, що банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правових підстав зміни кредитора за кредитним договором та доказів повного погашення заборгованості за кредитним договором боржниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви адвоката Працевитого Г.О. про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст. 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Працевитого Г.О. про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.