07.08.2019 Єдиний унікальний номер 205/8105/18
Провадження №4с/205/26/19
УХВАЛА

07 серпня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Далакян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сидоріної Д.М., заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

06.11.2018 року заявник звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною скаргою (а.с.1-9).

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що в провадженні Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2314 від 18.03.2009 року виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 .

Заявник просить суд визнати дії державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо винесення постанови від 07.09.2018 року про накладення штрафу в розмирі 30% від заборгованості зі сплати аліментів в сумі 12594,56 грн. - неправомірними; визнати постанову державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 07.08.2018 року про накладення штраф в розмирі 30% від заборгованості зі сплати аліментів в сумі 12594,56 незаконною; визнати, що заборгованість за сплату аліментів по виконавчому провадженню№15691725 про примусове виконання виконавчого листа №2-2314 від 18.03.2018року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 станом на 01.10.2018 року становить 6292,3 грн.

Ухвалою від 07 листопада 2018 року відкрито провадження у справі.

В ході розгляду справи в якості заінтересованої особи залучено до участі ОСОБА_2 .

Про день, час та місце судового розгляду учасники справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-129 ЦПК України.

Заявник в судове засідання не з`явився. Його представник за договором адвокат Кайнога Є.В. до суду надав письмову заяву, в якій просить відкласти розгляд справи.

Представник заінтересованої особи - Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області у заяві від 07.08.2019 року просила відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали виконавчого провадження приходить до висновку щодо необхідності відмовити у задоволенні виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі , спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Судом встановлено, що в провадженні Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2314 від 18.03.2009 року виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 (а.с.33-34).

З матеріалів виконавчого провадження №15691725 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа вбачається, що станом на вересень 2018 року за ОСОБА_1 як платником аліментів виникла заборгованість в сумі 41 981,89 грн., у зв`язку із чим, державним виконавцем Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Сидоріною Д.М. винесено постанову від 07.09.2018 року про накладення на боржника штрафу в розмирі 30% від заборгованості зі сплати аліментів в сумі 12 594,56 грн. (10-11).

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно до ч.ч. 3,4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 будь-якої інформації про отримання доходу чи працевлаштування до Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не надходило, у зв`язку із чим, державним виконавцем заборгованість по аліментам, відповідно до положення ст. 195 Сімейного кодексу України, нарахована виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Всі квитанції, які надавались ОСОБА_1 та які підтверджують сплату ним аліментів враховані державним виконавцем та внесені до відповідних розрахунків заборгованості зі сплати аліментів.

Враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства, наявну заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, державним виконавцем керуючись ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», 07.09.2018 року винесена відповідна постанова про накладення штрафу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем 07.09.2018 року правомірно прийнято постанову про накладення штрафу, який відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 43, 129-129-1 Конституції України, ст. ст. 1, 19,71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4-5, 13, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 354, 447-452 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сидоріної Д.М., заінтересована особа: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.С. Шавула