печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву позивача ОСОБА_2 про заборону входження до помешкання у межах забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», треті особи Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» в особі уповноваженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича, Всеукраїнська громадська організація «Фінансова грамота України» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді від 10 грудня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження.

12 грудня 2018 року, за заявою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, суд своєю ухвалою вжив заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, із забороною органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об'єкту нерухомого майна - предмет іпотеки.

Разом з тим, 14 січня 2019 року позивач подала до суду заяву про заборону входження будь-яким особам, крім осіб зареєстрованих та постійно проживаючих у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, вказуючи, що, незважаючи на заходи забезпечення позову, які вже було вжито судом у справі, представники відповідача - ТОВ «Фінанс Проперті Групп», шляхом пошкодження майна - замків вхідних дверей, з метою незаконного заволодіння квартирою, незаконно проникають до вказаного помешкання. Позивач також вказала, що у квартирі зареєстровані як за місцем проживання і постійно мешкають власне вона, ОСОБА_8 і неповнолітні діти: ОСОБА_9, ОСОБА_10 З приводу незаконного проникнення до помешкання та пошкодження майна, позивач неодноразово зверталася із заявами до правоохоронних органів, на підтвердження чого до заяви додана фотокопія талону-повідомлення № 039607 від 12 січня 2019 року.

Із змісту заяви, з врахуванням позовної заяви з додатками, вбачається, що предметом спору, у цілях якого було подано заяву про забезпечення позову, є визнання кредитного договору від 21 червня 2007 року № 664/ФКВ-07, укладеного позивачем з ТОВ «Український промисловий банк», недійсним. З метою забезпечення виконання грошового зобов'язання за кредитним договором було укладено договір іпотеки № 664/Zфквіп-07, посвідчений 21 червня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткачуком С. В. за реєстровим № 1782, відповідно до умов якого позивач передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Окрім цього, приватним нотаріусом Ткачуком С.В. було накладено і заборону на відчуження предмету іпотеки до припинення договору іпотеки № 664/Zфквіп-07 від 21 червня 2007 року.

Серед іншого, у провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходиться справа за позовом ПАТ «Дельта Банк», якому було передано активи та кредитні зобов'язання ТОВ «Укрпромбанк» (згідно з договором про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку», посвідчений 30 червня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О. Є. за реєстровим № 2258), з вимогами до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його передачі у власність ПАТ «Дельта Банк» за ЄУН № 757/31597/15-ц, провадження у якій зупинено ухвалою від 15 вересня 2016 року до прийняття рішення Конституційним Судом України за конституційним поданням Верховного Суду України щодо невідповідності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року положенням Конституції України.

05 жовтня 2018 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ПАТ «Дельта Банк», було укладено договір № 854/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого Товариство набуло прав та обов'язків кредитора та іпотекодержателя за кредитним договором від 21 червня 2007 року № 664/ФКВ-07 та договором іпотеки № 664/Zфквіп-07.

В той же час, 20 листопада 2018 року право власності на предмет іпотеки державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Кузьменком Ю. О. було зареєстровано за відповідачем ТОВ «Фінанс Проперті Групп», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за довідкою № 147962479 від 04 грудня 2018 року.

Тобто, як наголошено у заяві про забезпечення позову, незважаючи на заборону відчужувати предмет іпотеки встановлену при укладенні договору іпотеки, наявність зупиненого провадження у справі № 757/31597/15-ц за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також те, що письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору від 24 жовтня 2018 року, направлену відповідачем ТОВ «Фінанс Проперті Групп», отримано ОСОБА_2 менше ніж за тридцять днів до внесення змін щодо власника предмета іпотеки до відповідного Реєстру, вбачається необхідність вжиття заходів забезпечення позову, з метою збереження статусу майна у наявному виді до вирішення справи по суті.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 10 частини першої ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За частиною другою статті 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз'яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на об'єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як вбачається, 20 листопада 2018 року право власності на предмет іпотеки державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Кузьменком Ю. О. було зареєстровано за відповідачем ТОВ «Фінанс Проперті Групп», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за довідкою № 147962479 від 04 грудня 2018 року.

Доказів зміни власника (іпотекодержателя) квартири АДРЕСА_1, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно ТОВ «Фінанс Проперті Групп», суду не надано.

Таким чином, встановлення заборони входження будь-яким особам, крім осіб зареєстрованих та постійно проживаючих у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, виходить за межі передбачених положеннями ЦПК України допустимих заходів вжиття забезпечення позову, оскільки буде порушенням права власника на вільне володіння, розпорядження та користування своїм майном. Відповідно застосування такого заходу забезпечення не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та дослідивши доводи, якими вона мотивується, суд відмовляє у її задоволенні, з тих підстав, що наведені обґрунтування не свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про заборону входження до помешкання у межах забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», треті особи Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» в особі уповноваженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича, Всеукраїнська громадська організація «Фінансова грамота України» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя І. В. Литвинова