Справа № 172/1290/19
Провадження № 2/172/557/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі: секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутнітсь сторін, без фіксування судовго засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказани позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вона з 20.11.1985 по 27.09.2019 року працювала в філії «Васильківський райавтодор» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Наказом № 18-к від 27.09.2019 року вона звільнена за згодою сторін. В день звільнення відповідач письмово не повідомив її про нараховані суми, які належні їй при звільненні та не здійснив виплату належних коштів. З довідки № 89 від 01.11.2019 року їй стало відомо про нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 21359,81 грн., яка складається із заробітної плати за червень, липень, серпень, вересень 2019 року та компенсації за 10 днів невикористаної відпустки. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з довідкою № 92 від 06.11.2019 року нарахована заробітна плата за два місцяі роботи, що передували звільненню позивача складає 17693,33 грн., а тривалість робочих днів за липень-серпень 2019 року складає 44 робочі дні. Тому середньоденна заробітна плата позивача складає 402,12 грн., а враховуючи, що з моменту звільнення до дня до суду пройшло 28 робочих днів, то з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку з виплати заробітної плати, який на момент звернення до суду складає 11259,36 грн.

Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 21359,81 грн. та середній заробіток за весь період затримаки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Ухвалою судді від 08.11.2019 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує частково, оскільки їй виплачена заробітна плата за червень 2019 року в сумі 1852,52 грн., тому сума заборгованості по заробітній платі складає 19507,29 грн., а середній заробіток за весь період затримки розрахунку до ухвалення рішення суду просить стягнути в сумі 18095,40 грн.

Відповідач про день, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Судом встановлено, що за період часу з 20 листопада 1985 року по 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 знаходилася у трудових відносинах з Васильківським районним дорожним ремонтно-будівельним управлінням, правонаступником якого є Васильківський райавтодор та філія «Васильківський райавтодор» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

27 вересня 2019 року ОСОБА_1 звільнена з посади провідного інженера з організації та нормування праці на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, що підтверджується наказом начальника філії «Васильківський райавтодор» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» Дорошенка В.Л. № 18-к від 27.09.2019 року та записом в трудовій книжці позивача.

Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

З бухгалтерської довідки № 89 від 01.11.2019 року, виданої філією «Васильківський райавтодор» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» видно, що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 01.11.2019 року становить 21359,81 грн., в тому числі за червень 2019 року - 1852,52 грн., за липень 2019 року - 8976,80 грн., за серпень 2019 року - 5089,46 грн., вересень 2019 року - 5441,03 грн.

В пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно з бухгалтерською довідкою № 92 від 06.11.2019 року заробітна плата ОСОБА_1 за червень-липень 2019 року становить 17693,33 грн.

Згідно виробничого табеля-календаря обліку робочого часу з 27.09.2019 року по день ухвалення рішення суду - 03.12.2019 року, кількість робочих днів становить 45.

Таким чином, судом встановлено, що середній заробіток позивача з 27.09.2019 по 03.12.2019 року становить 18095,40 грн., виходячи з такого розрахунку:

402,12 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) х 45 (кількість робочих днів за період з 27.09.2019 по 03.12.2019 року).

Станом на день ухвалення рішення у справі фактичний розрахунок відповідачем з позивачем не проведений, за винятком запобітної плати за червень 2019 року в сумі 1852,52 грн., про що позивач вказує у своїй заяві.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У зв`язку з тим, що позивач при подачі позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 47, 116 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні - задовольнити.

2. Стягнути з ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 19507 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сім) гривень 29 копійок без урахування всіх податків та обов`язкових платежів.

3. Стягнути з ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку за період з 27.09.2019 по 03.12.2019 року у розмірі 18095 (вісімнадцять тисяч дев`яносто п`ять) гривень 40 копійок без урахування всіх податків та обов`язкових платежів.

4. Стягнути з ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» в дохід держави судовий збір в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк