Провадження № 2/537/189/2019
Справа № 537/5154/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.08.2019 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Фадєєвої С.О.
за участі секретаря Нікітіної О.В..,
відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою.
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.06.2019 року задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою. Встановлений наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , а саме: кімнату житловою площею 16,7 кв.м. та балкон площею 0,8 кв.м. виділено в спільне користування ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; кімнату житловою площею 13,6 кв.м. виділено в користування ОСОБА_2 ; коридор площею 4,7 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., кухню площею 5,0 кв.м залишено у спільному користуванні ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , в задоволенні інших вимог відмовлено. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Під час ухвалення рішення у справі не вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, у зв`язку з чим ухвалою судді Полтавського апеляційного суду від 12.08.2019 справа повернута до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області для ухвалення додаткового рішення у десятиденний строк.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 вимоги про стягнення судових витрат, які складаються із сплаченого нею судового збору та витрат на оплату послуг адвоката у сумі 3500 грн. підтримала, при цьому просила їх стягнути виключно з відповідача ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду.

Представник позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - адвокат Дворник О.В. належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до судового засідання не з`явився. Оскільки представник позивача ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд розглядає питання про винесення додаткового рішення у справі за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_5 заперечував проти стягнення з нього судових витрат

Відповідач ОСОБА_3 при вирішенні питання про стягнення судових витрат покладалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачами спільно за вимогу немайнового характеру сплачено 704, 80 грн., тобто кожним сплачено по 352,40 грн., тоді як станом на час подачі позову сума судового збору за вимогу немайнового характеру повинна була становити 768,40 грн. Отже, кожним із позивачів при подачі позову до суду не доплачено 31,80 грн. судового збору

Як вбачається із рішення суду від 21.06.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою задоволені частково, відмовлено в задоволенні цих вимог в частині, що стосувалася виділення житла в користування ОСОБА_4 ОСОБА_4 в задоволені вимог відмовлено в повному обсязі.

Позивачем ОСОБА_2 також подано до суду попередній розрахунок судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, у сумі 3842 грн., копію квитанції про сплату за отримання правничої допомоги у сумі 3500 грн., копію договору про надання правової допомоги № 816 від 26.12.2018 з адвокатом Дворником О.В., документи, що посвідчують повноваження адвоката.

Відповідно до п.3 ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

В силу ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 цієї статті, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, враховуючи викладене суд приходить до переконання, що з позивача ОСОБА_4 слід стягнути 31 грн.80 коп судового збору, що не були доплачені нею при подачі позову, на користь держави. З відповідачів слід стягнути по 15,90 грн. (31,80/2 = 15,90 грн. не сплаченого судового збору при подачі позову ОСОБА_2 ) з кожного на користь держави, а також в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 352,40 грн. сплаченого судового збору.

Витрати на професійну правничу допомогу врегульовано статтею 137 ЦПК України, відповідно до положень якої, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу ч.3, 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 ст.137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

При цьому неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні відповідачами клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу суду не подавалося, відповідач ОСОБА_5 заперечував проти стягнення цих витрат із нього, обґрунтовуючи це виключно тим, що позов подавала ОСОБА_2 у своїх інтересах, тому вона і повинна сплачувати ці витрати.

Позивачем ОСОБА_2 подано до суду попередній розрахунок судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, у сумі 3842 грн., копію квитанції про сплату за отримання правничої допомоги у сумі 3500 грн., копію договору про надання правової допомоги № 816 від 26.12.2018 з адвокатом Дворником О.В., документи, що посвідчують повноваження адвоката. Оскільки позивачем ОСОБА_2 документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу у сумі 3500 грн., суд вважає за можливе стягнути їх з відповідачів на користь позивача ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК,

у х в а л и в :

Стягнути з ОСОБА_4 31 грн.80 коп судового збору на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по 15,90 грн. з кожного судового збору на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 3500 грн. витрат, сплачених нею за професійну правничу допомогу, та 352,40 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Судя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Фадєєва С.О.