Справа № 587/926/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив з тих підстав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на права на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Яструбинської сільської Сумського району, яку останній успадкував після ОСОБА_2 Спадкоємцем за законом після смерті батька є позивач. Спадщину він прийняв шляхом звернення до нотконтори з відповідною заявою і отримав свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Разом з тим, оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку, яку батько успадкував після матері він позбавлений можливості через розбіжності у написанні прізвищ батьків у документах та те, що Сертифікат на право на земельну ділянку був виданий вже після смерті ОСОБА_2 Вважає, що його спадкові права порушені, а тому просить суд встановити факт родинних відносин між померлими батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,90 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території с. Яструбине Сумського району, Сумської області в порядку спадкування.
Позивач та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, в письмових заявах позов підтримали повністю, просили слухати справу без їх участі.
Представник відповідача Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області для розгляду справи до суду не з`явився від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність, проти позову не заперечували.
Представник 3-ї особи Сумської райдержнотконтори для розгляду справи до суду не з`явився, просив справу слухати без його участі, заперечень до позову не надав.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.16), мати позивача (а.с.18), після смерті якої відкрилась спадщина на належне померлій майно право на земельну частку (пай) розміром 4,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря», розташованої на території Яструбинської сільської ради Сумського району.
Як вбачається з матеріалів справи згідно Витягу з розпорядження голови РДА № 168 від 09.04.2003 року «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) на території Яструбинської сільської ради», було вирішено затвердити технічну документацію, видати 1056 громадянам власникам земельних часток (паїв) державні акти на право приватної власності на землю взамін сертифікатів, згідно списку ОСОБА_2 була в списку за № 964 (а.с.23), проте за життя ОСОБА_2 не встигла отримати правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку.
В матеріалах справи наявна копія Державного акту на право колективної власності на землі КСП «Зоря» у с. Яструбине Сумського району (а.с.61-63), на підставі якого відбулося розпаювання земельного фонду і згідно списку членів КСП «Зоря», ОСОБА_2 було виділено земельну частку (пай).
Так, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам чи акціонерним товариствам, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.
Паюванню земель передбачене визначення розміру земельної частки (паю) в колективній власності на землю кожного члена згаданих підприємств, кооперативів і товариств без виділення земельних ділянок у натурі.
Право на земельну частку (пай) згідно зі статтею 2 зазначеного Указу мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу чи акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше в них працювали і залишаються членами якогось із них відповідно до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними на підприємствах, у кооперативах, товариствах із числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією, яка й видає громадянам сертифікати на право на земельну частку (пай). Згідно зі змістом цього документа (форму якого затверджено відповідно до названого вище Указу Президента України постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)»), право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.
Питання про припинення членства (вибуття чи виключення) має вирішуватися відповідно до статуту чи іншого нормативного акта підприємства, кооперативу, товариства.
Не внесення до зазначеного списку особи, яка на час передачі у колективну власність землі була членом колективного сільськогосподарського кооперативу або АТ, не може позбавляти її права на земельну частку.
При неможливості надати такій особі земельну частку в колективній власності у зв`язку з відсутністю необхідної для цього землі остання відповідно до змісту статті 7 зазначеного Указу Президента України має бути надана з резервного фонду, створеного місцевою радою під час передачі земельну колективну власність.
Створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.
Позови громадян, пов`язані з паюванням земель, зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), про її розмір, про незаконність відмови у видачі сертифіката, про виділ паю в натурі тощо можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами за такими вимогами можуть бути КСП, сільськогосподарський кооператив чи АТ, районна державна адміністрація, яка затвердила розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також рада, яка має вирішувати питання про виділ паю в натурі.
Право на земельний пай належить особам, включеним до списку, відповідно до якого було видано державний акт про колективну власність на землю (в тому числі й тим, включення яких до зазначеного списку визнано незаконним). Вимоги про право на земельний пай осіб, які були прийняті у члени підприємства, кооперативу, товариства пізніше, можуть бути задоволені у розмірах часток, обчислених по кожному господарству, якщо на них було передано в це господарство землю із резервного фонду.
Так, згідно повідомлення Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі, згідно облікових даних за ОСОБА_2 зареєстровано право на земельну частку (пай) (сертифікат серія НОМЕР_2 ), про що зроблено запис за № 979 від 16.04.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Сумською РДА членам КСП «Зоря» на підставі розпорядження голови Сумської РДА № 111 від 08.04.1996 року. Розмір земельної частки (паю) складає 4,90 га в умовних кадастрових гектарах. Згідно довіреності сертифікат отримала ОСОБА_5 (а.с.60).
Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) розміром 4,90 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області і на законних підставах володіла спірною земельною ділянкою.
Після її смерті спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_1 .
Так, судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 заповіту не залишила.
Згідно ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Чоловік ОСОБА_3 спадщину після ОСОБА_2 прийняв її шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, однак юридично її не оформив.
Факт фактичного прийняття спадщини підтверджується наступними доказами.
Згідно довідки Яструбинської сільської ради Сумського району № 176 від 16.04.2019 року, ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , який провів похорони померлої, розпорядився її майном, доглядав за будинком, обробляв присадибну земельну ділянку.
Проте під час реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 була допущена помилка.
Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, 10 жовтня 1946 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , після державної реєстрації шлюбу були вказані прізвища: чоловіку ОСОБА_7 , дружині ОСОБА_8 (а.с.19).
Проте, в інших правовстановлюючих документах прізвище матері позивача вказано, як ОСОБА_7
Факт перебування батьків позивача у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією із по господарської книги, виданої секретарем Яструбинської сільської ради, відповідно до якої померла ОСОБА_2 була дружиною померлого ОСОБА_3 , який мав на території Яструбинської сільської ради Сумського району господарство (а.с.22), а також довідками Яструбинської сільської ради, з яких вбачається, що до моменту своєї смерті, як мати ОСОБА_2 , так і батько ОСОБА_3 проживали та були зареєстровані у буд АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 , після смерті матері батько провів поховання матері, розпорядився її майном, доглядав за будинком, обробляв присадибну земельну ділянку, що вказує на сімейні відносини між ними.
А тому суд вважає, що в цій частині позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.17), батько позивача (а.с.18).
Після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно, в тому числі успадковане після дружини ОСОБА_2 ..
20 лютого 1996 року ОСОБА_3 уклав заповіт на належне йому майно на користь позивача ОСОБА_1 (а.с.21).
Спадщину після померлого ОСОБА_3 прийняв його син ОСОБА_1 шляхом звернення до Сумської райдержнотконтори, де отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 0,40 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).
Разом з цим, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , виданий 12.04.1996 року Сумською райдержадміністрацією , що знаходиться в КСП «Зоря» Сумського району, після померлого ОСОБА_3 .
Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Відповідно вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.
Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Так, відповідно норм пунктів 5.1 та 5.2 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 4 травня 1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», при втраті (псуванні) державного акта на землю відповідний дублікат міг видатися лише власнику або землекористувачу. Тобто, видача дубліката державного акту спадкоємцеві не передбачена. Спадкоємці не можуть отримати дубліката державного акта на померлого власника. В такому разі потрібно звертатися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Відповідно до п. г ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.
Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.
Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 264,265, 315 ЦПК України, ст. 392, 1220, 1268, ЦК України, суд
Встановити факт реєстрації шлюбу 10 жовтня 1946 року у виконавчому комітеті Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 25, між померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право земельну частку (пай) розміром 4,90 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , виданого на підставі рішення Сумської райдержадміністрації від 08 квітня 1996 року за № 111 на ім`я ОСОБА_2 , в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М.Черних