КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/26280/17

Апеляційне провадження 22-ц/824/15489/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі Гойденко Д.В.

учасники справи

заявник Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс»

суб`єкт оскарження старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городня Ганна Юріївна

стягувач ОСОБА_1

боржники приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд»

Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», подану через представника Троценко Тетяну Миколаївну, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року, постановлену під головування судді Юзькової О.Л., у справі за скаргою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (надалі КП «Житло-сервіс») на постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городні Ганни Юріївни,

в с т а н о в и в :

у червні 2019 року КП «Житло-сервіс» звернулося до суду із скаргою, у якій просило визнати неправомірною постанову про накладення штрафу, винесену 29.05.2019 старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городні Г.Ю.

В обгрунтування скарги зазначало, що Шевченківським районним судом м. Києва 07.02.2019 видано виконавчий лист № 761/26280/17 про зобов`язання ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та КП «Житло-сервіс» демонтувати за власний рахунок консольну металеву конструкцію (ферму), яка нависає над двоповерховим будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, на який розташований будинок. 25.05.2019 старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС Городньою Г.Ю. в межах виконавчого провадження № 5666652 з виконання зазначеного виконавчого документу винесено постанову про накладення штрафу на КП «Житло-сервіс» у сумі 5 100 грн за невиконання рішення суду. Вважають дану постанова незаконною, оскільки вони не отримували постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2019 скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою КП «Житло-сервіс» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та задовольнити їх скаргу. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що саме державний виконавець має довести факт вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження. За відсутності даних про те, що вони знали про відкриття виконавчого провадження накладення штрафу за невиконання рішення суду вважають неправомірним.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

У судовому засіданні представник КП «Житло-сервіс» Гудзера Т.С. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС Городньої Г.Ю. перебуває виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 07.02.2019, згідно з яким зобов`язано ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та КП «Житло-сервіс» демонтувати за власний рахунок консольну металеву конструкцію (ферму), яка нависає над двоповерховим будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, на який розташований будинок.

25.05.2019 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на КП «Житло-сервіс» у сумі 5 100 грн за невиконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено про його необізнаність щодо наявності виконавчого провадження та необхідності виконання рішення суду.

Разом з тим, постановляючи ухвалу суд першої інстанції не врахував положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справах № 127/9870/16-ц та № 921/16/14г/15, від 13.06.2018 у справі № 307/1451/15-ц, від 28.11.2018 у справі № 401/169/16-ц.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим «законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною 2 ст. 74 цього Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відтак юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору,витрат,пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу,прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, утому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Не врахувавши положення ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ суд помилково розглянув справу за правилами ЦПК України.

Представник апелянта зазначив, що він не погоджується з вищезазначеними правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, проте колегія суддів не знаходить підстав для відступу він таких позицій.

За вказаних обставин ухвала суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 377, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс»задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (надалі КП «Житло-сервіс») на постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городні Ганни Юріївни закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Постанова складена 03.12.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик