ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року

м. Харків

Справа № 632/37/19

Провадження № 22-ц/818/3059/19

Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМ»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 березня 2019 року у складі судді Росоха А.В.

у цивільній справі №632/37/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМ» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «АЛАС» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання поновленим договору оренди землі,-

встановив:

08.01.2019 року ТОВ «АГРОКОМ» звернулось до суду з позовом в якому просило визнати недійсним договір оренди землі укладений між Мирним Ю .І . та ФГ «АЛАС» від 18.04.2018 року про оренду земельної ділянки та визнати поновленим договір оренди землі від 21.01.2008 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРОКОМ», який зареєстрованій у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.03.2008 року за № 03, визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 21.01.2008 року, зареєстрованого 14.04.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «АГРОКОМ» посилається на те, що 21.01.2008 року укладено договір оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРОКОМ», який зареєстрованій у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.03.2008 року за № 03. Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

05 грудня 2017 року ТОВ «АГРОКОМ» на адресу ОСОБА_1 направлено пропозицію про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Разом з пропозицією направлено проект додаткової угоди до договору оренди землі зареєстрованого 14.04.2008 року, № 03, кадастровий номер НОМЕР_1 . Однак, 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 на адресу ТОВ «АГРОКОМ» надано письмову відповідь про відмову від підписання додаткової угоди у зв`язку з наміром самостійного оброблення даної земельної ділянки.

В подальшому з порушенням вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме порушення відповідачем ОСОБА_1 переважного права на укладення договору оренди землі з ТОВ «АГРОКОМ» 20.04.2018 року здійснено державну реєстрацію договору оренди спірної земельної ділянку, який укладено між ОСОБА_1 та ФГ «АЛАС».

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «АГРОКОМ» відмолено.

ТОВ «АГРОКОМ»в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «АГРОКОМ» зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що позивачем була повністю дотримана процедура та строки передбачені умовами договору оренди від 21.01.2008 року та положенням частини 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому, заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

За обставин належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

Саме відповідачем була порушена процедура реалізації позивачем переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України.

Представник ОСОБА_1 та ФГ «АЛАС» - Мокроусов Ю.С. подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки ТОВ «АГРОКОМ» постійно порушувало власні зобов`язання, визначені пунктами 10.13 Договорів та приписами ч.3 ст.21 Закону України «Про оренду землі», щодо обчислення розміру орендної плати за Договорами з урахуванням індексів інфляції (які за 10 років збільшились більше ніж у 100%) та сплачувало ОСОБА_1 низьку за розміром орендну плату без врахування зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі в наслідок інфляції.

Тому ОСОБА_1 як орендодавець за цим договором оренди, був позбавлений можливості на отриманий тієї матеріальної вигоди, на повне і своєчасне отримання якої він сподівався під час укладання договору оренди землі із ТОВ «АГРОКОМ», внаслідок чого, з метою збільшення власного доходу за рахунок ефективною користування власними земельними ділянками ним було прийняте рішення про відсутність подальшої співпраці із ТОВ «АГРОКОМ» та рішення про самостійний обробіток власних земельних ділянок.

Укладання ж договору оренди між ОСОБА_1 та ФГ «АЛАС» відбулось набагато пізніше - 18 квітня 2018 року - тобто, через 4 (чотири) місяці після припинення орендних правовідносин із TOB «АГРОКОМ», повернення TOB «АГРОКОМ» земельної ділянки ОСОБА_1 та за відсутності будь-яких претензій чи судових спорів між TOB «АГРОКОМ» та ОСОБА_1 щодо припинення орендних правовідносин між ними. Таким чином, дії ОСОБА_1 відповідають приписам діючого законодавства України в галузі орендних правовідносин щодо землі.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 6,0089 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 . (а.с. 18)

21 січня 2008 року укладено договір оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРОКОМ», який зареєстрованій у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.03.2008 року за № 03.

05 грудня 2017 року ТОВ «АГРОКОМ» на адресу ОСОБА_1 направлено пропозицію про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Разом з пропозицією направлено проект додаткової угоди до договору оренди землі зареєстрованого 14.04.2008 року, № 03, кадастровий номер НОМЕР_1 . (а.с. 24-27)

28 грудня 2017 року ОСОБА_1 на адресу ТОВ «АГРОКОМ» на пропозицію останнього надано письмову відповідь про відмову від підписання додаткової угоди у зв`язку з наміром самостійного оброблення даної земельної ділянки. (а.с. 28)

20.04.2018 року здійснено державну реєстрацію договору оренди спірної земельної ділянку, який укладено 18.04.2018 року між ОСОБА_1 та ФГ «АЛАС».(29-30)

Пунктом 8 договору оренди від 21 січня 2008 року було передбачено, що орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. (а.с. 16-17)

Частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Права наймача, що встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За змістом вищенаведеної норми права такий спосіб поновлення договору оренди може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору вчиняли дії, передбачені частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Як встановлено, листом від 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 повідомив ТОВ «АГРОКОМ» про те, що він не бажає продовжувати строк дії договору оренди землі від 22 червня 2007 року (а.с.28).

За змістом частини четвертої статті 33 Закону України «Про оренду землі» договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, направлений позивачем, містить інші умови, ніж сам договір оренди, а саме ТОВ «АГРОКОМ» запропоновано змінити розмір орендної плати.

Проте, між ТОВ «АГРОКОМ» та ОСОБА_1 не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору оренди землі, що вбачається із змісту листів сторін.

А тому ТОВ «АГРОКОМ» втратило своє переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Аналогічні висновки щодо застосування вищевказаних норм права викладено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 379/338/16-ц, у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року (справа №683/3656/16-ц), від 20 вересня 2018 року (справа №384/648/17-ц), від 17 жовтня 2018 року (справи №395/1425/16-ц, №395/1437/16-ц), які згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про звернення до орендодавця ОСОБА_1 з листом від 05.12.2017 року в якому містилась пропозиція не лише про поновлення дії договору оренди землі, а й пропозицією укласти додаткову угоду на більш вигідних умовах, які начебто, кращі тих, які містились в укладеному у квітні 2018 році відповідачами оскарженому договорі оренди землі, оскільки ці доводи не відповідають фактичним обставинам справи.

Співвідношення змісту договорів оренди землі та аналіз їх умов свідчить, що договір оренди землі, який укладений відповідачем 18.04.2018 року містить більш вигідні для орендодавця ОСОБА_1 умови, оскільки в ньому значно змістовніше, чітко і визначено передбачено суттєві умови його виконання (грошова оцінка землі, розміру визначення орендної плати, форми, спосіб, строки і порядок здійснення орендної плати тощо) порівняно з у мовами договору орендної плати укладеного ОСОБА_1 з ТОВ «Агроком», навіть з урахуванням запропонованими позивачем змін у додатковому договорі. Чіткість, конкретність та повнота в зафіксованих в договорі оренди земельної ділянки прав та обов`язків сторін, строки, спосіб та умови їх виконання орендарем сприяють правовій визначеності у відносинах орендаря та орендодавця і мінімізують постановлення орендодавця в принизливе становище особи, яка повинна просити вирішити питання пов`язані з виконанням орендарем зобов`язань щодо розрахунків за оренду землі.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що ОСОБА_1 в листі-повідомленні зазначав, що самостійно бажає обробляти земельну ділянку, однак уклав договір оренди землі із ТОВ «АЛАС», оскільки сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки відсутні підстави для задоволення вимог про визнання поновленим договору оренди від 21.01.2008 року , то і не підлягають до задоволення решта позовних вимог, які є похідними від вимоги про визнання поновленим договору оренди землі та не потребують додаткового правового обґрунтування.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та надав належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів у справі та висновків суду не спростовують.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу і постановив судове рішення у відповідності із законом, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМ» залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина