Справа № 171/2109/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Семенової Н.М.

за участю секретаря Ровної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Апостолівська об`єднана територіальна громада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області перебуває дана цивільна справа.

Заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_2 . На її майно відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира, розташована по АДРЕСА_1 . Заповіт сестра не складала, її майно та майнові права спадкуються за законом. Спадкоємці першої черги у сестри відсутні, вона не була одружена, дітей не мала. Вона є спадкоємицею за другою чергою. З заявою про прийняття спадщини до закінчення 6 місячного строку від дня відкриття спадщини до нотаріуса не зверталась. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадкових прав, отримала відмову у видачі свідоцтва, в якій нотаріусом зазначено, що вона пропустила строк на прийняття спадщини і їй необхідно звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку або підтвердити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в судовому порядку, оскільки ми з сестрою мали різне місце реєстрації.

Так, як у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус заявнику відмовив, він просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, її постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 08.11.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами окремого провадження.

Заявник в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяви з проханням розглянути заяву без її участі, заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи - виконавчий комітет Апостолівської міської ради до суду не з`явився, проте, головою міської ради подано заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, прийняти рішення по суті згідно чинного законодавства на розсуд суду.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження, батьком якої є ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_5 (а.с. 11).

Відповідно до акту обстеження від 21.05.2019 року згідно свідчення сусідів встановлено, що після смерті співмешканця ОСОБА_2 - ОСОБА_6 у січні 2015 року, мешканка ОСОБА_2 з квартири по АДРЕСА_1 , виселилась в лютому 2015 році. Вивезла всі свої речі і повідомила, що постійно проживатиме у сестри ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_2 . Оскільки сама знаходитись в квартирі не мала можливості через відсутність побутових умов для проживання (відсутні туалет, ванна, кухня, газопостачання, каналізація, водопровід) (а.с. 15).

Згідно Витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Витягу про народження, батьком якої є ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_7 .

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на праві приватної спільно сумісної власності належить квартира за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із частиною першою статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктами 3.21, 3.22 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що оскільки місце проживання спадкодавця ОСОБА_2 та спадкоємця ОСОБА_1 на час відкриття спадщини були зареєстровані за іншими адресами, державний нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого статтею 1270 ЦК України строку для її прийняття.

Разом з тим, ч. 3. ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі №633/344/16-ц. В постанові від 04 липня 2018 р. у справі № 404/2163/16-ц Верховний суд дійшов висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Дослідженими в судовому засіданні доказами доводиться, що спадкоємець ОСОБА_2 на дату смерті спадкодавця ОСОБА_9 постійно проживала разом з нею в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , вела з нею спільне господарство та після смерті поховала ОСОБА_2 .

Таким чином суд вважає доведеним той факт, що заявник ОСОБА_1 на час смерті її сестри проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником спадкоємцем права на отримання спадку.

Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1221, 1223, 1268, 1270, 1272, ст. ст. 12, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Апостолівська об`єднана територіальна громада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зі спадкодавцем рідною сестрою ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.М.Семенова