КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/628/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Чобіток А.О., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Ішутка Сергія Юрійовича, який діє від імені та в інтересах Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України», на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати,-

в с т а н о в и в:

В червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» (далі - ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України») про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Зазначив, що він працював у ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України». Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 25.01.2017 року стягнуто з ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 82 844,45 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 15 548,08 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 150 000,00 грн., а всього - 248 392,53 грн. з утриманням з цієї суми податків та інших обов'язкових платежів. Дане рішення суду було виконано відповідачем лише 30.08.2017 року шляхом перерахування суми заборгованості на рахунок Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві. Посилаючись на положення ст.34 Закону України «Про оплату праці», ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати», п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати», ОСОБА_3 просив стягнути з ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» на його користь суму компенсації втрати частини грошового доходу у зв'язку з порушенням термінів його виплати за період з січня 2015 року по серпень 2017 року в загальному розмірі 49 606,51 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» на користь ОСОБА_3 суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 49606,51 грн. Стягнуто з ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі представник ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи. Задовольняючи позовні вимоги, суд зазначив, що заборгованість по заробітній платі утворилася за період з 01 серпня 2014 року по 19 грудня 2014 року, проте не надав оцінки тому, що у зазначений період ОСОБА_3 був керівником ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України». Невиконання ним своїх обов'язків щодо забезпечення своєчасної виплати заробітної плати перебуває у прямому причинно-наслідковому зв'язку з порушенням строків її виплати. ОСОБА_3 помилково включив до розрахунку компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати індекс споживчих цін за січень 2015 року, оскільки він був звільнений 29 січня 2015 року. Відповідно до абз 2 п. 4 Порядку проведення компенсації при множенні місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу, індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Також, позивач не надав суду доказів про пред'явлення попередньої вимоги про проведення з ним розрахунку.

В апеляційній інстанції представник ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 січня 2014 року між Державним агентством з питань науки, інновацій та інформацій України та ОСОБА_3 було укладено Контаркт №28, на підставі якого ОСОБА_3 призначено на посаду генерального директора ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України».

Наказом в.о. Голови Державного агентства з питань науки, інновацій та інформацій України №76-к від 19 грудня 2014 року ОСОБА_3 звільнений з посади генерального директора ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених пп. «в» п. 25 контракту №28 від 29 січня 2014 року.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва наказ в.о. Голови Державного агентства з питань науки, інновацій та інформацій України №76-к від 19 грудня 2014 року в частині дати і формулювання причин звільнення ОСОБА_3 визнаний неправомірним. Змінено дату і формулювання причин звільнення ОСОБА_3 з посади генерального директора ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України», зазначено правильним вважати звільненим ОСОБА_3 з 29 січня 2015 року з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку дії контракту.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 25.01.2017 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.05.2017 року, задоволено частково позов ОСОБА_3 до ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2014 року по 19.12.2014 року у розмірі 82 844,45 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 15 548,08 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 150 000,00 грн., а всього - 248 392,53 грн. з утриманням з цієї суми податків та інших обов'язкових платежів.

Вищенаведене рішення суду виконано відповідачем лише 30.08.2017 року шляхом переказу суми заборгованості на рахунок Шевченківського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії листа відповідача від 30.08.2017 року за №472, а також постанови головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Н.В. від 14.11.2017 року про закінчення виконавчого провадження №53405204.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 до ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

Колегія суддів не убачає підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам не рідше двох разів на місяць.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок (ст. 116 КЗпП України).

Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У відповідності до вимог ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення).

Пунктами 4, 7 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року за №159, визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу спожитих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділеній на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Як було встановлено, у ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» перед ОСОБА_3 була наявна заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2014 року по 19.12.2014 року у розмірі 82 844,45 грн., яка була сплачена на підставі рішення суду лише 30.08.2017 року.

З урахуванням положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що у зазначений період ОСОБА_3 був відповідальним за виплату заробітної плати як генеральний директор ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України», оскільки обов'язок виплати заробітної плати покладається на роботодавця.

Судом встановлено, що наказом в.о. Голови Державного агентства з питань науки, інновацій та інформацій України від 19 грудня 2014 року ОСОБА_3 було звільнено з посади генерального директора ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України». Повного розрахунку при звільнені ОСОБА_3 проведено не було.

Заборгованість по заробітній платі, несвоєчасна виплата якої була підставою для пред'явлення ОСОБА_3 даного позову, виплачена ДП &q?та;Державний центр інформаційних ресурсів України&q?, ; на підставі рішення суду лише 30 серпня 2017 року.

Колегія суддів вважає є безпідставними доводи апеляційної скарги представника ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» про те, що ОСОБА_3 помилково включив до розрахунку компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати індекс споживчих цін за січень 2015 року, оскільки відповідно до абз 2 п. 4 Порядку проведення компенсації при множенні місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу, індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається, оскільки компенсація нарахована позивачем за порушення строків виплати заробітної плати за період з 01.08.2014 року по 19.12.2014 року. Наказ про звільнення ОСОБА_3 був винесений в.о. Голови Державного агентства з питань науки, інновацій та інформацій України 19 грудня 2014 року.

Посилання апелянта на те, що позивач не надав суду доказів попередньої вимоги про проведення з компенсаційних нарахувань, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Право ОСОБА_3 на компенсаційні нарахування відповідач заперечує на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Ішутка Сергія Юрійовича, який діє від імені та в інтересах Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України», залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Чобіток О.А.

Українець Л.Д.