Справа № 564/3056/18
Рядок статзвіту № 45
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Федас І. О.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що їй на підставі договору дарування на праві приватної власності належить житловий будинок №97, що по вул. Заріччя в м. Костопіль, Рівненської області, в якому зареєстровано 8 осіб, серед яких і її сини - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4, відповідачі по справі. За місцем реєстрації її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають з 2012 року, а дочка ОСОБА_4 не проживає з 2017 року, оскільки всі вони виїхали на постійне місце проживання в США. В звязку з тим, що відповідачі в найближчий час не мають можливості приїхати в Україну, щоб знятися з реєстраційного обліку, тому змушена була звернутися до суду з даним позовом, так як, згідно чинного законодавства вона самостійно не може виписати їх. Просила суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 особами, що втратили право користування житловим приміщенням.
Ухвалою Костопільського районного суду від 13.11.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, які беруть участь у справі.
Відповідачам було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідачі не подали до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не подали. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки суду не відомі.
Враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що позивачу на підставі договору дарування на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями №97, по вул. Заріччя в м. Костопіль, Рівненської області, що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 15.07.2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11583538 від 18.08.2006 року.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про склад сімї №5427, виданою 29.10.2018 року КП «Костопільське будинкоуправління», однак за даною адресою фактично не проживають.
Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сімї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Судом встановлено, що відповідачі фактично за місцем реєстрації не проживають понад один рік, вказаним житлом не користуються, витрати по оплаті комунальних послуг не несуть, участі в утриманні житла не приймають, оскільки виїхали на постійне місце проживання до США, знятися з реєстраційного обліку не можуть, так як в найближчий час не мають можливості приїхати в Україну, що позбавляє позивача права повноцінно розпоряджатися своїм майном.
Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вказаному будинку підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які повідомили суд, що відповідачі вже понад один рік не проживають за місцем реєстрації, оскільки виїхали на постійне місце проживання в США.
Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуватись ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.
Позивач просила захистити її право, як власника будинку, шляхом визнання відповідачів особами, що втратили право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, особами, які втратили право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 12, 13, 141, 229, 258, 265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 особами, що втратили право на користування жилим приміщенням в житловому будинку №97 на вул.Заріччя в м.Костопіль Рівненської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (жителька м. Костопіль, вул. Заріччя,97, Костопільський р-н., Рівненська обл.), ІПН:НОМЕР_1.
ОСОБА_2, (місце реєстрації м. Костопіль, вул.Заріччя,97, Костопільський р-н., Рівненська обл.).
ОСОБА_3, (місце реєстрації м. Костопіль, вул. Заріччя, 97, Костопільський р-н., Рівненська обл.).
ОСОБА_4, (місце реєстрації м. Костопіль, вул. Заріччя, 97, Костопільський р-н., Рівненська обл.).
Повне рішення складено
СуддяОСОБА_7