Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5199/19 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 32 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й.

Галацевич О.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Житомирі справу № 296/5199 /19

за позовом ОСОБА_1 до судді Корольовського районного суду м.Житомира Драча Юрія Івановича про відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Богунського районного суду м.Житомира Слюсарчук Н.Ф. від 02 липня 2019 року, постановлену в м. Житомирі,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про відшкодування з судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_2 Юрія Івановича моральної шкоди в розмірі 50000грн., заподіяної процесуальними порушеннями, які мали місце при розгляді справи №296/10367/16-а.

Ухвалою судді Богунського районного суду м.Житомира від 02 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції її конституційних прав на справедливий суд, порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Драча Ю.І. від 19 грудня 2016 року у справі №296/10367/16-а матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання рішення нечинним повернуті позивачу.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7, 9 частини першої статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Статтями 62, 126, 129 Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У зв`язку з цим, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких по суті є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом по суті, перегляду судових рішень у визначеному процесуальним законом порядку і їх виконання, нормами ЦПК України чи іншими законодавчими актами України не передбачено.

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі №295/7631/17.

Отже, вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Позовні вимоги про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій (бездіяльності) суду (судді чи посадових осіб суду), а також позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданими діями чи бездіяльністю суду, не можуть бути предметом розгляду за правилами будь-якого судочинства, за винятком відшкодування шкоди в порядку ст.1176 ЦК України.

Оскільки підставою звернення ОСОБА_1 з позовом є незгода з процесуальними діями суду, пов`язаними з розглядом справи за її позовом, суддя зробив правильний висновок, що її позовні вимоги не можуть бути предметом судового розгляду і обґрунтовано відмовив у відкритті провадження провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд:

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Богунського районного суду м.Житомира від 02 липня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: