Справа № 439/910/19 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/811/2128/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

28 серпня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мікуш Ю.Р. в порядку підготовки справи до розгляду розглянув клопотання про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Людмила Олександрівна, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

14 червня 2019 в Бродівський районний суд Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Людмила Олександрівна, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 18 червня 2019 року справу передано для розгляду за підсудністю до Галицького районного суду м.Львова.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08 липня 2019 року справу повернуто в суд першої інстанції для вирішення заяви про забезпечення позову, яка була подана разом з позовною заявою.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 06 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвали суду оскаржила позивач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі позивач заявила клопотання про забезпечення позову. В обґрунтування клопотання зазначає, що згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. від 29.05.2019 відкрито виконавче провадження за виконавчим документом №431 виданим 12 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О. та розпочато примусове виконання. Стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог може потягнути за собою появу нових спорів зі сторони позивача та покладе на останню надмірно непропорційний та несправедливий тягар, пов`язаний з подальшим відстоюванням своїх прав та інтересів, оскільки в разі примусового звернення стягнення на предмет іпотеки під час судової перевірки виконавчого напису нотаріуса позивач буде позбавлена права власності на предмет іпотеки. Відтак існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Згідно з п.7 ч. 1 ст.365 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розглядуза клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Судом встановлено такі обставини.

18 серпня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений договір №601/23-420 про надання відновлювальної кредитної лінії в розмірі 19800 доларів США(а.с.8-11).

На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 18.08.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, предметом якого є нежитлова будівля(магазин) пл.83,5 кв.м. розташована у АДРЕСА_1 . Заставна вартість предмета іпотеки становить 121000 грн., що еквівалентно 24979,36 доларів(а.с.12-14).

Крім цього між АКБСР «Укрсоцбанк» і ОСОБА_2 укладений договір поруки.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 11518,60 доларів США, яка виникла станом на 14 квітня 2015 року(а.с.16-19).

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині позовних вимог до поручителя ОСОБА_2 . В цій частині в позові відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін(а.с.21-24).

12 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О вчинено виконавчий напис №431, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки магазин пл. 83,5 кв.м., що розташований АДРЕСА_2 адресою: АДРЕСА_1 . За рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання позичальником умов Кредитного договору за період з 12 листопада 2017 року по 11 грудня 2018 року, а саме прострочена заборгованість -9075,00 доларів США, строкова заборгованість по нарахованих %-79,34 долари США, прострочена заборгованість по нарахованих відсотках -6655,37 доларів США(а.с.25).

14 червня 2019 ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Людмила Олександрівна, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковець Зорян Вікторович про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню з підстав відсутності безпірності заборгованості, неправомірних дій банку щодо нарахування процентів з 18 лютого 2014 року, оскільки між сторонами відбулась зміна строку виконання зобов`язання та з підстав дотриманням нотаріусом строку на вчинення виконавчого напису(а.с.1-6).

29 травня 2019 року приватним виконавцем Маковецьким З.В. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №431 від 12.03.2019 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О.(а.с.26).

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 6 частини першої, частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до підпункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчого документу, в тому числі виконавчого напису нотаріуса. Тобто, чинним законодавством передбачено такий вид забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

З огляду на те, що між сторонами виник спір щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, внаслідок виконання якого існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову у справі шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки такий вид забезпечення позову у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору та співмірний із заявленими позивачем вимогами.

Суд задовольняючи заяву, зазначає, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Керуючись ст.ст.149, 150 ч.1 п.6,365 ч.1 п.7 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, а саме виконавчого напису №431 вчиненого 12 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений і підписаний 28 серпня 2019 року.

Суддя Ю.Р.Мікуш