№ 337/4949/17
№/п 6/317/58/2019

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді - Ачкасова О.М., при секретарі - Купрієнко А.І.,

за участю державного виконавця - Швакової А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя подання державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області Швакової Анастасії Андріївни, про примусове проникнення до житла,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Брєй О.В., боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла.

Подання обґрунтоване тим, що в Запорізькому районному ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області на виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 337/4949/17 від 18.09.2018 року, виданого Запорізьким районним судом Запорізької області, про стягнення 9858,55 грн. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

Постановою від 20.09.2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого документа; копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження, АСВП 57257638.

10.10.2018 року згідно до перевірки НАІС виявлено, що в боржника відсутні транспортні засоби.

05.12.2018 року надійшли відповіді з Пенсійного фонду України з відомостями, що боржник не працевлаштований, а також відповідь з Державної фіскальної служби України з відомостями, що в боржника відсутні відкриті рахунки у банках.

19.12.2018 року згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у боржника наявна нерухомість, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 а також 7/8 квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

19.12.2018 року було повернуто авансовий внесок у розмірі 71,97 грн. стягувачу ОСОБА_2

19.12.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

26.02.2019 року винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме постанови про в повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з неповною перевіркою майнового стану боржника.

27.02.2019 року при виїзді на територію боржника за адресою: АДРЕСА_1 , заступником начальника відділу складено акт державного виконавця в якому зазначалося, що боржник був відсутній вдома.

27.02.2019 року боржнику направлено виклик державного виконавця до відділу на 05.03.2019 року о 9:00. У зазначений час боржник до відділу не з`явився.

07.05.2019 року від стягувача надійшла заява в якій повідомлялось, що стягувач перебуває за адресою: АДРЕСА_3 .

10.05.2019 року направлено виклики державного виконавця за адресами, які зазначив стягувач за якими міг перебувати боржник, а саме: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , з вимогою з`явитися до відділу 16.05.2019 року о 13:00. В зазначений час боржник до відділу не прийшов.

06.06.2019 року на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти від боржника у розмірі 100 грн.

12.06.2019 року при виїзді на територію боржника за адресою: АДРЕСА_1 Перше, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , державним виконавцем Шваковою А.А. складено акт в якому зазначалось, що боржник був вдома відсутній, сусіди повідомили, що він постійно проживає за вищевказаною адресою.

13.06.2019 року боржник з`явився до Запорізького РВ ДВС на вимогу державного виконавця, написав пояснення, в якому зазначив, що на даний час коштів для погашення боргу не має, сплачує по мірі надходження коштів, не працює, хоча як стало відомо боржник займається таксуванням тож гроші на оплату боргу все ж має.

27.06.2019 року на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти від боржника у розмірі 100 грн.

01.07.2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області було направлено подання про примусове проникнення до житла.

12.07.2019 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області вищезазначене подання залишено без задоволення.

12.07.2019 року виконавцем направлено запит до Біленьківської об`єднаної територіальної громади, щодо зареєстрованих осіб за адресою: Біленьке АДРЕСА_4 Перше, вул АДРЕСА_1 , 36.

15.07.2019 року державним виконавцем знов було здійснено виїзд за адресою . АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 . Боржник, зі слів сусідів, знаходився вдома, але двері не відчинив. На території боржника стояв автомобіль ЗАЗ Lanos, зі слів сусідів, боржник таксує на вказаному автомобілі.

31.07.2019 року надійшла відповідь, щодо реєстрації осіб за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої за вказаною адресою зареєстрований тільки боржник.

Таким чином встановлено, що боржник, маючи кошти ухиляється від сплати в повній мірі боргу згідно до виконавчого листа 337/4949/17 від 18.09.2018 року виданого Запорізьким районним судом Запорізької області.

Державний виконавець у судовому засіданні подання підтримала, просила суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується положеннями ст. 30 Конституції України та ст. 311 ЦК України, відповідно до яких не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про примусове проникнення до житла боржника, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не надано доказів про те, що боржнику вручено постанову про відкриття щодо нього виконавчого провадження, про отримання боржником вимог щодо провадження виконавчих дій.

Таким чином ухилення боржника від виконання рішення не є доведеним.

Крім того, в матеріалах справи є пояснення боржника, зареєстровані 13.06.2019 року за вх.№6224/16.17-33/6, в яких він зазначає, що захворів, потребує госпіталізації на стаціонарне лікування, кошти витрачає на лікування.

Після цього жодних даних про вручення боржнику листів з відділу державної виконавчої служби матеріали справи не містять.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про примусове проникнення до житла, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла передбачено Загальною декларацією прав людини 1948 року, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року, котрі згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно має служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а має бути розумна співмірність між використовуваними інструментами й тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення в справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»).

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що боржник навмисно ухиляється від виконання судового рішення.

Окрім цього, в матеріалах подання міститься посилання на сплату боржником грошових коштів у розмірі 100, 00 грн 06.06.2019 р. та 27.06.2019 р. та пояснення боржника.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області 12.07.2019 року вже було залишено без задоволення подання начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області про примусове проникнення до житла боржника з аналогічних підстав.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла, оскільки державний виконавець не довів та в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник свідомо ухилявся від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, а висновок державного виконавця про перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до житла є передчасним та необґрунтованим, заснований на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 259-261, 353, 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області Швакової Анастасії Андріївни, про примусове проникнення до житла відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду буде складено через п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Суддя: О.М. Ачкасов