Справа №489/3090/19
Провадження №2/489/1671/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Середою А.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просила суд: встановити факт, що ОСОБА_3 , 1924 року народження з 17 жовтня 1972 року по 28 лютого 2000 року постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що її матері належала спірна квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.05.1993 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати померла, після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на вищевказану квартиру. Вона звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, державним нотаріусом їй було відмовлено, оскільки на запити державного нотаріуса із Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради двічі надійшли відповіді ідентичного змісту про відсутність відомостей про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 та про осіб, зареєстрованих з нею на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає.

Від відповідача надійшла нотаріально завірена заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Зазначила, що вона є донькою померлої та рідною сестрою позивачки, відповідно й спадкоємцем першої черги. Спадщину приймати не бажає та не заперечує проти визнання права власності за ОСОБА_1 .. Також зазначила, що їх мати з 1972 року проживала за адресою АДРЕСА_1 .

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , свідчення чого є свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 20.09.2018 року, ОСОБА_4 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на " ОСОБА_6 "

ОСОБА_6 20 липня 1984 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище на " ОСОБА_1 ".

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , свідчення чого є свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 16.10.2015 року, ОСОБА_7 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на " ОСОБА_2 "

Раніше квартира АДРЕСА_2 належала на права власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 травня 1993 року, зареєстрованого в ММБТІ 10 березня 1994 року за реєстровим № 16308.

Згідно поквартирної картки, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Згідно штемпелю в паспорті серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки з відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, ОСОБА_3 не була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на квартиру АДРЕСА_2 .

14 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори Авраменко С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 травня 2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки згідно відомостей з Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради відсутні відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 та про осіб, зареєстрованих разом з нею на час відкриття спадщини.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 492/2000 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 04.11.2019 року, право власності на квартиру АДРЕСА_2 не зареєстровано.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно штемпелю в паспорті серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 20 листопада 1993 року.

Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Судом визнається доведеною належність квартири АДРЕСА_2 померлій особі на момент смерті. Відсутність його реєстрації сама по собі не призводить до припинення права власності.

Також суд вважає доведеним факт проживання померлої ОСОБА_3 разом зі своєю донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний факт не оспорюється та визнається відповідачем.

Позивачі вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлені правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , 1924 року народження з 17 жовтня 1972 року по 28 лютого 2000 року постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «05» грудня 2019 року.