Справа №766/9032/17
Пров. №2/766/1855/19
16.01.2019 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Хайдарової І.О.,
за участю секретаря Сікорської Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_1 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу,
Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ КРЕДО" та ОСОБА_1 28.08.2015 року уклали договір обов'язкового страхування цивільно правової-відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ 8330023 згідно якому Позивач зобовязався, у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". 28.07.2016 року о 7 год. 40 хв. в м.Києві по пр. Голосіївському, 92/1 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобілю Mazda 3, реєстраційний номер: ВТ9455АІ під керуванням ОСОБА_1, автомобілю Peugeot 107, реєстраційний номер:АІ7768СА під керуванням ОСОБА_2 та автомобілю Renault Duster, реєстраційний номер: АА9437СК під керуванням ОСОБА_3.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.07.2017 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 28.08.2015 року між ТДВ СК "Кредо" та ОСОБА_5 було укладено було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8330023.
У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Mazda 3», державний реєстраційний номер «ВТ9455АІ», сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
28.07.2016 року о 7 год. 40 хв. в м.Києві по пр. Голосіївському, 92/1 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобілю Mazda 3, реєстраційний номер: ВТ9455АІ під керуванням ОСОБА_1, автомобілю Peugeot 107, реєстраційний номер:АІ7768СА під керуванням ОСОБА_2 та автомобілю Renault Duster, реєстраційний номер: АА9437СК під керуванням ОСОБА_3.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2016 року ОСОБА_6 визнано винною за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом
Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно, до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно п. «ґ» п. п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону
Статтею 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній по справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.
Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_1 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу, підлягає до задоволення в повному обсязі.
В порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.
Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_1 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяОСОБА_7