Справа № 159/1954/13-ц
Провадження № 4-с/159/13/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі:

головуючого судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судових засідань Бакай Л.О.,

з участю особи, чиє рішення оскаржується - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Ковельський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, як боржника на постанову головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Наумчук Світлани Валеріївни від 14.08.19 р. про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

27.08.19 р. до суду надійшла вказана вище скарга. Скарга заявницею, з покликанням на ст. ст. 447, 448 ЦПК України, обґрунтована тим, що 20.08.19 р. нею отримано надіслану рекомендованою кореспонденцією особою, чиє рішення оскаржується, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59801842 від 14.08.19 р. (далі ВП). З тексту такої постанови слідує, що вона винесена з приводу виконання виконавчого листа у справі № 159/1 954/13 ц, виданого 12.07.13 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області (далі виконавчий лист). За відміткою у виконавчому листі залишок боргу складає 95 939 грн, 79 коп.. Ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 04.09.18 р. у справі № 159/1 954/13 ц провадження № 6/159/21/18 за її заявою, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі заінтересована особа - ПАТ «Державний ощадний банк України», АТ «Державний ощадний банк України»), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що набрала законної сили на підставі постанови Волинського апеляційного суду від 15.11.18 р., встановлено, що у виконавчому листі неправильно зазначено форму судочинства адміністративну замість цивільної, тобто, допущено помилку і виконавчий лист потребує виправлення. Ця обставина відома Ковельському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі В ДВС). Тому головний держвиконавець В ДВС Наумчук С. В. не мала виносити оскаржувану постанову і остання - незаконна. У вказаній вище постанові Волинського апеляційного суду встановлена та обставина, що відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.04.13 р., винесеної заст. нач. відділу ДВС Луцького РУЮ Пирогою С.С. у ВП № 37434715 з примусового виконання виконавчого листа № 2 4 307/09, виданого 14.06.09 р. Луцьким міськрайсудом, було відкрито ВП про стягнення на користь банку боргу за тим же кредитним договором і із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у солідарному порядку. У ВП № 37434715, дійсно, у процесі примусового виконання було звернуто стягнення на майно, передане боржником у заставу автомобіль. Від коштів, одержаних від реалізації заставного майна, було задоволено вимоги стягувача в розмірі 15 731 грн, 82 коп.. Згідно з меморіальним ордером № 49383241 від 13.01.14 р., боржником ОСОБА_3 було сплачено банкові 10 731 грн, 82 коп.. Згідно з меморіальним ордером № 49411328 від 14.01.14 р., боржником ОСОБА_3 було сплачено банкові ще 5 000 грн боргу. Але ця сума 15 731 грн, 82 коп. не врахована і залишок боргу збільшено штучно. Тому просить скаргу задовольнити та оскаржувану постанову скасувати.

05.09.19 р. особою, чиє рішення оскаржується, подано до суду письмове заперечення проти заяви, обґрунтоване тим, що перше надходження виконавчого листа у В ДВС із заявою про відкриття ВП від 02.08.13 р. мало місце і на підставі заяви стягувача від 31.07.13 р. держвиконавцем ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття ВП. 02.08.13 р. держвиконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника. 13.01.14 р. держвиконавцем було винесено постанову про

07.11.19 р. до суду надійшло письмове заперечення проти заяви заявниці від заінтересованої особи - АТ «Державний ощадний банк України» як стягувача. У такому запереченні зазначено, що на виконання рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 30.04.13 р. у справі № 159/1 954/13 ц 19.07.19 р. був виданий виконавчий лист про стягнення із заявниці як боржниці на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 102 695 грн, 15 коп. заборгованості за кредитним договором № 2 942 від 04.05.07 р. (далі кредитний договір) та судових витрат у справі. Заявниця взяла на себе зобов`язання як поручитель відповідати перед банком саме за цим кредитним договором. Такі правовідносини виникли на підставі договору поруки № 5 134 від 12.05.09 р., укладеного між заявницею, ОСОБА_3 та його філією банка. За рішенням Луцького міськрайсуду від 22.06.09 р. у справі № 2 4 307/2009 було стягнуто із позичальника ОСОБА_3 та іншого поручителя ОСОБА_4 солідарно на користь банка заборгованість за кредитним договором в розмірі 102 001 грн, 56 коп.. Вказане вище рішення не виконане та перебуває на примусовому виконані щодо стягнення боргу із ОСОБА_3 ВП про стягнення боргу із ОСОБА_4 закінчене у зв`язку із смертю. Виконавчий лист про стягнення із заявниці неодноразово повертався стягувачеві без виконання на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Постановою про повернення виконавчого документа стягувану від 22.04.19 р. у ВП № 47294042 виконавчий лист був повернутий на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 19.07.19 р. він як стягувач звернувся до В ДВС із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа Ковельського міськрайсуду Волинської області у справі № 159/1 954/13 ц, вид. 12.07.13 р.. Головний держвиконавець В ДВС Наумчук С.В. відкрила виконавче провадження з виконання виконавчого листа у справі № 159/1 954/13 ц, вид. 12.07.13 р., про стягнення із заявниці на користь банку 102 695 грн, 15 коп. боргу та суми судового збору. Згідно з оскаржуваною постановою розпочате примусове стягнення із заявниці заборгованості за кредитним договором. Оскаржувану постанову вважає законною, правомірною. Покликаючись на ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що виконавчий лист містить всі необхідні реквізити судової справи і відповідає вимогам до виконавчого документа, визначеним п. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Покликаючись на ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що незважаючи на відмітку у виконавчому листі про строк пред`явлення його до виконання до 28.05.14 р., виконавчий документ пред`явлено в строк. Такий переривався пред`явленням виконавчого документа до виконання. Зазначення у виконавчому листі форми судочинства «адміністративна» замість «цивільна», не є помилкою розумінні ст. 432 ЦПК України і не може бути підставою для визнання виконавчого листа недійсним. У описовій частині оскаржуваної постанови головним держвиконавцем правильно зазначено розмір заборгованості відповідно до рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області у справі № 159/1 954/13 ц. Зазначає, що фактичний розмір заборгованості за кредитним договором за вказаними вище судовими рішеннями становить 76 149 грн з врахуванням отриманих стягувачем коштів від реалізації майна заявниці в розмірі 7 781 грн, 83 коп; стягнутих із ОСОБА_3 сум в розмірі 10 731 грн, 8 коп. 13.01.14 р. та 5 000 грн 14.01.14 р.. Обов`язку зазначення у оскаржуваній постанові залишку нестягнутої суми заборгованості за виконавчим документом держвиконавець за законодавством не має. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Заявниця у судове засідання не з`явилась, хоча є належно оповіщеною. Про причини неявки суду не повідомила.

19.09.19 р. заявниця подала до суду письмову заяву по суті справи, зазначивши, що заява заінтересованої особи В ДВС від 04.09.19 р. подана з порушенням ст. 178 ЦПК України, тому вбачає підстави для повернення такої заяви заявнику без розгляду. У такій заяві не спростовано тих підстав, покликаючись на які вона просить задовольнити її скаргу. Зазначає, що її скарга є підставною ат обґрунтованою.

Представник заявниці у судове засідання також не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її та її довірительки відсутності.

Особа, чиє рішення оскаржується, у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, суду пояснила, що оскаржувана постанова є законною, винесеною відповідно до рішення суду та відомостей, що містились у самому виконавчому листі. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились, хоча, кожен зокрема, належно повідомлені. Про причини неявки своїх представників суду не повідомили.

13.09.19 р. заявницею подавалась заява про відвід головуючсому, що визнана необгрунтованою судом за ухвалою суду від 09.10.19 р. та у задоволенні якої було заявниці відмовлено за ухвалою суду від 10.10.19 р..

Суд вважає, що неявка осіб, які не з`явились у судове засідання, не є перешкодою для вирішення розглядуваного питання по суті судом уїх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення особи, чиє рішення оскаржується, оглянувши у судовому засіданні матеріали ВП номер за АСВП: 59801840 по виконанню виконавчого листа у справі № 159/1 954/13 ц від 12.07.13 р., виданого Ковельським міськрайсудом Волинської області, що надані у розпорядження суду на 28 арк. (прошиті, пронумеровані, прошнуровані); вивчивши матеріали справи, цивільної справи № 159/1 954/13 ц провадження № 2/159/616/13 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, приходить до висновку, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

За змістом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 30.04.13 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області було ухвалено рішення у цивільній справі № 159/1 954/13 ц провадження № 2/159/616/13 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського ОУ АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, яким позов було задоволено повністю. Рішення набрало законної сили (а. цивільної справи № 37, 38).

12.07.13 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області було стягувачеві видано виконавчий лист у цій же справі (а. цивільної справи 41).

14.08.19 р. Ковельським МРВ ДВС отримано від стягувача виконавчий лист як повторно звернений до виконання та заяву стягувача від 19.07.19 р. про примусове виконання вказаного вище рішення суду від 30.04.13 р. у цивільній справі (містяться у матеріалах ВП на арк. 1, 2).

Оскаржуваною постановою головного держвиконавця Наумчук С.В. від 14.08.19 р. було відкрито виконавче провадження № 59801840, де зазначено, що залишок суми боргу згідно з відміткою на виконавчому листі, становить 95 939 грн, 79 коп. (арк. ВП 4).

Копію оскаржуваної постанови головним держвиконавцем Наумчук С.В. 14.08.19 р. за вих. № 47 441/15 було направлено заявниці (арк. ВП 5).

Копію оскаржуваної постанови заявницею, дійсно, було отримано 20.08.19 р., що стверджується поштовим конвертом, наданим суду заявницею (а. с. 6).

Строки звернення заявниці із розглядуваною скаргою не пропущені.

Дійсно, у постанові Волинського апеляційного суду від 15.11.18 р. зазначено, що є такими, що не заслуговують на увагу доводи про те, що виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки у ньому неправильно зазначено форму судочинства (адміністративну замість цивільної).

Аналізуючи доводи заявниці у розглядуваній справі, суд вважає, що не заслуговують на увагу і доводи заявниці про те, що особа, чиє рішення оскаржується, неправомірно винесла оскаржувану постанову, хоча у виконавчому листі неправильно зазначено форму судочинства (адміністративну замість цивільної).

Так згідно із змістом ст. 18 «Вимоги до виконавчого документа» у редакції Закону України «Про виконавче провадження», що був чинним на дату видачі виконавчого листа, у виконавчому документі зазначаються:

У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов`язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов`язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Тобто всі відомості, що, згідно із вказаною вище нормою права мали міститись у виконавчому листі, які були у розпорядженні суду, зазначені у виконавчому листі.

Закон не вимагає від особи, чиє рішення оскаржується, відмовляти у відкритті виконавчого провадження з огляду на наявність у виконавчому листі зазначення виду судочинства.

Крім того згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», що є чинним за станом на дату винесення оскаржуваної постанови, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Як зазначено у ст. 26 чинного Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, у т.ч. за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Тому суд вважає, що неправильне зазначення у виконавчому листі виду судочинства із зазначенням всіх необхідних реквізитів поряд із зазначенням у ньому тих даних, зазначення яких вимагається за законом, не могло стати перешкодою для прийняття виконавчого листа до виконання 14.08.19 р. і винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Доводи заявниці про неправомірне винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 14.08.19 р. з огляду на наведене вище, є безпідставними.

Щодо доводів заявниці про штучне збільшення боргу за виконавчим листом у оскаржувані постанові, то вони також є безпідставними.

Так у оскаржуваній постанові при її винесенні не мало місце штучного збільшення залишку боргу, а зазначено лише про той розмір залишку боргу, остання відмітка про який міститься у виконавчому листі.

Таку інформацію, як пояснила у судовому засіданні особа, чиє рішення оскаржується, вона і зазначила у оскаржуваній постанові саме з огляду на наявність такої відмітки про суму боргу у самому виконавчому листі у рядку «Відмітки держвиконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення».

Як стверджується оглянутим у судовому засіданні виконавчим листом, за станом на 14.08.19 р., 28.11.19 р. у вказаному вище його рядку є дві відмітки:

1.- з покликанням на п. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 23.01.15 р.;

2. - з покликанням на п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про стягнення за виконавчим документом 7 781 грн, 83 коп. заборгованості; 778 грн, 17 коп. в/збору та про те, що залишок заборгованості складає 95 939 грн, 79 коп.

Таким чином суд приходить до висновку, що доводи скарги є безпідставними.

Відтак суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 447 451 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», що був чинним за станом на 12.07.13 р., ст. 26 чинного Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повне найменування учасників справи:

заявниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і. н. НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 .

представник заявниці ОСОБА_6 , 53 р. н., прож. за адресою: АДРЕСА_2 .

особа, рішення якої оскаржується ОСОБА_1 , місце праці: Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, службова адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Кармелюка, 4;

заінтересована особа - Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, юридична адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Кармелюка, 4, ;

заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12 Г, ;

представник заінтересованої особи - публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Місюра Ірина Василівна, паспорт серії НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_3 .

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст ухвали суду складено 02.12.19 р..