Справа № 298/1271/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Собослоя Г.Г., Фазикош Г.В.,

за участі секретаря - Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду від 07 вересня 2018 року (головуючий суддя Лютянська М.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

01.08.2018 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що із 14.06.2014 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні.

Позов мотивувала тим, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, шлюб між ними існує лише формально, а його подальше збереження та примирення з відповідачем неможливе.

Вказувала, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати неповнолітню дитину та коштів добровільно не надає.

Просила розірвати шлюб, укладений між сторонами, та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 07.09.2018 позов задоволено. Шлюб між сторонами - розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

На це рішення подав апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 у частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів та судових витрат. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення у цій частині скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні таких вимог ОСОБА_2 відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач є інвалідом 3-ї групи внаслідок отриманих травм на роботі за кордоном, така втрата працездатності позбавляє його можливості працювати та отримувати заробіток. Єдиним його доходом є пенсія у зв'язку з інвалідністю, що призначена із червня 2018 року, розмір якої становить 1455,00 грн. Відповідач безробітний та не отримує інших доходів. Визначений місцевим судом розмір аліментів ставить його у скрутне становище, позбавляє його необхідних засобів до існування.

Рішення суду в частині розірвання шлюбу відповідачем не оскаржується.

Апелянт в судове засідання апеляційного суду не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, про свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а..с 47). Клопотань про відкладення розгляду справи від апелянта не надходило. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, яка просила рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із змінами і доповненнями, внесеними до ст. 182 СК України згідно із Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом першої інстанції встановлено, що із 14.06.2014 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3, видане виконавчим комітетом Верховино-Бистрянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області 14.06.2014.

Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_1 проживає окремо та коштів на утримання сина добровільно не надає.

Встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 з 19.06.2018 визначено ІІІ група інвалідності із загального захворювання (а.с. 22-23).

Як вбачається з виданої управлінням соціального захисту населення Великоберезнянської РДА довідки про отримання допомоги від 22.08.2018 №167, розмір нарахованої ОСОБА_1 допомоги становив у червні 2018 року - 2576,13 грн., в липні - 1452,00 грн.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року до 30 червня 2019 року встановлено також 1626 гривень.

Позивач стверджувала, що відповідач виїжджає на роботу за межі України. Проте доказів на підтвердження цих обставин позивачем не надано.

Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, відсутність постійного місця роботи у відповідача, його стан здоров'я, відсутність відомостей щодо наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, недоведеність даних щодо джерел матеріального забезпечення, відсутність у платника аліментів інших утриманців, динаміку росту прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання дитини, які підлягають стягненню з відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості слід визначити в сумі 1000 грн. щомісячно.

Крім того, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції присудив аліменти на дитину від дня пред'явлення позову, однак не зазначив точної дати, з якої слід стягувати аліменти.

За таких обставин, рішення суду в частині задоволення вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні із викладом резолютивної частини рішення щодо стягнення аліментів у новій редакції.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 , ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 07 вересня 2018 року у частині визначеного розміру аліментів на утримання дитини - змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення у наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що проживає у АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, що проживає у АДРЕСА_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно починаючи з 01 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 січня 2019 року.

Головуюча: Судді: