Справа № 242/4531/19
Провадження № 2/242/1278/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2019 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори за реєстром № 743. В вищевказаній квартирі зареєстровані він, його дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 та ОСОБА_4 З серпня 2014 року по теперішній час відповідачі за місцем реєстрації не проживають, так як виїхали до іншої країни, де отримали громадянство та не мають наміру повертатись до України. Реєстрація за вищевказаною адресою відповідачів перешкоджає власнику розпорядитися власністю, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12 серпня 2019 року відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд слухати справу без його участі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належно, надали суду нотаріально посвідчені заяви, в яких визнають позовні вимоги, не заперечували проти визнання їх такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 та просять розглядати справу без їх участі.

Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 05 березня 2002 року, посвідченого нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`янець Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 743, ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_1 купив квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,30 кв.м, житловою площею 44,80 кв.м.

Відповідно до копії паспорта № НОМЕР_1 14 761050 виданого ТП УФМС Росія по Воронежській області в Терновському районі 03 вересня 2014 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцем реєстрації останньої зазначено АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії паспорта № НОМЕР_1 17 НОМЕР_2 виданого ТП УФМС Росія по Воронежській області в Терновському районі 28 грудня 2016 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем реєстрації останньої зазначено АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 виданий Авдіївським МВ ГУМВС України в Донецькій області 17 березня 2007 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 14 липня 2015 року по 17 липня 2018 року місцем реєстрації останнього зазначено АДРЕСА_2 .

Згідно шлюбного договору серії 36 АВ 2746126 від 21.12.2018 року, посвідченого Храпіною Н.Л. тимчасово виконуючої обов`язки нотаріуса Макарової О.В., нотаріального округу міського округу м. Воронеж, Воронежської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі з 14.02.1996 року (свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого Авдіївським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області 14.02.1996 року). Відповідно п. 2 договору подружжя домовилися, що все нерухомості майно, придбане ними в період шлюбу, починаючи з моменту укладення шлюбу, а також на всі нерухомості майно, що придбавається ними в подальшому в період шлюбу, встановлюється режим роздільної власності, тобто визнається власністю того подружжя, на чиє ім`я воно придбане, зроблено або зареєстровано.

Згідно договору купівлі-продажу серії АЕР №320515 від 05.03.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`янець Л.В., ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до роз`яснення про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи № 424, № 425, 426, від 12 липня 2019 року виданих відділом реєстрації Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, ОСОБА_1 було відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з адреси АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

У відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.

Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не мешкають в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст.405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідачів у спірному приміщенні понад один рік є поважними.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги згоду відповідачів з позовом, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 280 282, 288 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_7 ), ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_8 ), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська