Справа № 539/2094/13-ц
Провадження № 6/539/122/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2019 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Ануфрієвої Н.М.,
учасники справи у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України, -
ВСТАНОВИВ:
22.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України, в якій просив скасувати тимчасове обмеження йому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до виконання ним судового рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про стягнення аліментів.
В обґрунтування заявлених вимог вказав, що ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 27 червня 2014 року за поданням державного виконавця ВДВС Лубенського МРУЮ в Полтавській області йому було тимчасово обмежено право виїзду за межі України у зв`язку з наявною заборгованістю по виконавчому листу № 539/2094/13-ц по зведеному виконавчому провадженню № 41851788 від 20.01.2014 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 вартості проданого автомобіля, грошової компенсації для досягнення рівності часток подружжя, судового збору.
На теперішній час заборгованість по виконавчому провадженню відсутня, виконавче провадження закінчено.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися.
Представник заявника адвокат Садовий В.В. надав заяву в якій просив заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон задовольнити.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми права, суд вважає, що заява щодо скасування обмежень вільно залишати територію України підлягає розгляду в судовому порядку, а тому неприйняття рішення про скасування такого заходу матиме наслідком порушення ст. 33 Конституції України та ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом
Відповідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Відповідно до п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Відповідно до п.5 розділу IV Порядок у взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України 30 січня 2018 року N 256/5/65, інформацію про особу, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає (знімає з контролю) з бази даних в разі винесення постанови про:
закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;
скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Судом встановлено, що 27 червня 2014 року ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області було встановлено відносно ОСОБА_2 обмеження у праві виїзду за кордон до виконання ним судового рішення про стягнення коштів на користь ОСОБА_2 , по зведеному виконавчому провадженню № 41851788 від 20.01.2014 року з примусового виконання виконавчого листа № 539/2094/13-ц виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області.
Відповідно до постанов ВДВС Лубенського МРУЮ від 02.03.2015 року та 27.08.2019 року виконавче провадження про стягнення коштів на користь ОСОБА_2 закінчено. Відповідно до постанови ВДВС Лубенського МРУЮ від 28.08.2019 року знято арешт з майна боржника ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення; суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.
На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.
Оскільки обмеження у виїзді за кордон до заявника було застосовано до виконання ним своїх зобов`язань по судовому рішенню про стягнення коштівна користь ОСОБА_2 , однак на момент розгляду справи ОСОБА_2 не має заборгованості перед стягувачем ОСОБА_2 , отже підстав для вжиття щодо нього примусових заходів виконання рішення суду не вбачається.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви та скасування встановлененого відносно заявника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки відпала необхідність в застосуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як заходу забезпечення виконання судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України - задовольнити.
Скасувати відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лазірки, Оржицького району, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 червня 2014 року по справі № 539/2094/13-ц (провадження № 6/539/122/2019).
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Полтавського апеляційного суду безпосередньо або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала виготовлена та підписана 05 грудня 2019 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова