Постанова

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 569/1033/19

провадження № 61-11550св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду, у складі судді Ковальова І. М., від 16 квітня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду, у складі колегії суддів:

Гордійчук С. О., Боймиструк С. В., Хилевича С. В., від 06 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що від встановлення факту роботи інженером-технологом на Туркменському заводі азотних добрив («Мари Азот») у м. Мари Туркменської РСР у період її роботи в Київському спеціалізованому виробничому управлінні тресту «Оргміндобрива» з 23 липня 1987 року по 31 грудня 1991 року залежить виникнення її права на пільгову пенсію.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня

2019 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що встановлення факту, про який просить заявник, потрібен їй для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах, тому в даному випадку наявний спір про право.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 06 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2019 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не було допущено порушень норм процесуального права. При вирішенні справи суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки у даному випадку вимоги, викладені в заяві ОСОБА_1 не входять до переліку фактів, які підлягають встановленю судом на підставі частини першої статті 293 ЦПК України.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У червні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2019 рокута ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 червня 2019 року, як таких, що перешкоджають подальшому провадженню у справі та направити заяву для продовження розгляду до Рівненського міського суду Рівненської області, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що захист її прав та інтересів іншим способом, окрім встановлення факту її роботи інженером-технологом на Туркменському заводі азотних добрив («Мари Азот») у м. Мари Туркменської РСР в період її роботи в Київському спеціалізованому виробничому управлінні тресту «Оргміндобрива» з 23 липня 1987 року по 31 грудня 1991 року, неможливий, оскільки законом не визначеного іншого порядку його встановлення, окрім Порядку № 18-1, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року - шляхом звернення з первинними документами до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах, які діють при Головних управліннях Пенсійного фонду України, які у неї відсутні.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У липні 2019 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 має труднощі з оформленням пенсій у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів та відповідних записів у трудовій книжці щодо страхового стажу роботи у м. Мари Туркменської РСР у період її роботи в Київському спеціалізованому виробничому управлінні тресту «Оргміндобрива» з 23 липня 1987 року по 31 грудня 1991 року на посаді інженерно-технічного працівника на заводі «Мари-Азот».

Нормативно-правове обґрунтування

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Тобто Верховний Суд не має права встановлювати обставини справи і оцінювати докази.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 , необхідне для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому у даному випадку наявний спір про право. При цьому суд першої інстанції роз`яснив ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Крім того, ухвалою Рівненського міського суду від 30 березня 2018 року в справі № 569/12874/17 заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, оскільки справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а не в порядку окремого провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення порушення судами норм процесуального права, не спростовують висновків судів, викладених у мотивувальних частинах оскаржених судових рішень.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня

2019 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
А І. Грушицький
І. М. Фаловська