Справа № 708/664/18
Номер провадження № 2/708/11/19
Р і ш е н н я

Іменем України

17 січня 2019 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 08.12.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно до якого він передав відповідачу кошти в сумі 32850 доларів США під чотири відсотки на місяць з остаточною датою повернення боргу до кінця 2017 року, що підтверджується письмовою розпискою.

Посилаючись на те, що відповідач на час звернення до суду з позовом умови договору не виконав і борг не повернув, позивач просив стягнути з нього борг за договором позики в сумі 32850 доларів США, які в перерахунку за офіційним курсом НБУ на день подачі позову до суду дорівнюють 861655,50 грн. та проценти за користування позикою в сумі 629520,00 грн., що разом складає 1491175,50 грн.

До початку підготовчого судового засідання позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 32850 доларів США, які в перерахунку за офіційним курсом НБУ на день подачі позову до суду дорівнюють 925384,50 грн. та проценти за користування позикою в сумі 466763,94 грн., виходячи з висновку Верховного Суду щодо правильного застосування положень абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України в частині нарахування процентів за користування позикою, викладеного в постанові від 28.03.2018 року., а всього просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 1392148,44 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представників позивача, зазначивши також про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач та його представник ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин своєї неявки.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і підтверджується письмовою розпискою від 08.12.2016 року, позивач дійсно позичив відповідачеві кошти в сумі 32850 доларів США строком до кінця 2017 року, тобто до 31.12.2017 року.

Таким чином, між сторонами було укладено договір позики.

А відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Як вбачається з вище вказаної розписки, відповідач отримав грошові кошти 08.12.2016 року.

Виходячи з цього, позивач виконав умови договору позики, передавши відповідачеві грошові кошти в сумі 32850 доларів США, а відповідач свої зобов`язання по поверненню даної суми коштів не виконав і борг не повернув.

Разом з тим, як передбачено ст., ст. 526, 1049 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону, тобто відповідач повинен був в установлений договором строк повернути грошові кошти на користь позивача.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

А відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону.

Як визначено ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Крім того ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк, встановлений договором позики, який в даному випадку, судячи з письмової розписки від 08.12.2016 року, настав 31.12.2017 року.

Оскільки в установлений строк відповідачем не було повернуто борг, то позивач правомірно вимагає від відповідача його повернення.

Як вбачається з наданої позивачем інформації, офіційний курс гривні щодо долара США станом на 04.12.2018 року становив 28,17 грн. за 1 долар США.

А згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається з розписки, сторони погодили, що проценти за користування кредитом складатимуть 4% на місяць, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Виходячи з правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 28.03.2018 року, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке відбувається під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України) (п. 32). Строк (термін) виконання зобовязання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобовязання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобовязання (п. 35). Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (п. 50). Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (п. 53). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання (п. 54 Постанови). Оскільки договір встановлює окремі зобовязання, які деталізують обовязок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обовязку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу (п. 59).

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесенні до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів (п. 60).

Отже, беручи до уваги дану правову позицію та судячи з наданого позивачем оновленого розрахунку, сума процентів за користування позикою за період з 09.12.2016 року по 31.12.2017 року, що в сукупності становить 388 днів, складає 466763,94 грн., з чим погоджується суд.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 1392148,44 грн., яка складається з основної суми боргу в розмірі 925384,50 грн. та процентів за користування позикою в сумі 466763,94 грн.

Крім того відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 8810 грн.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст., ст. 10, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НС № 332591, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: 18001, АДРЕСА_1) борг за договором позики в сумі один мільйон триста девяносто дві тисячі сто сорок вісім гривень 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НС № 332591, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі восьми тисяч вісімсот десяти гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його складення.

Головуюча