ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 641/1377/19

Провадження № 22-ц/ 818/3610/19

4 вересня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова, ухвалене 23 травня 2019 року об 11 годині 50 хвилин у складі судді Колодяжної І.М. (повний текст судового рішення складений 27 травня 2019 року),

У С Т А Н О В И В :

28 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 6 922 грн 90 коп.

Позов обґрунтований тим, що сторони з 28 квітня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 липня 2017 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. ОСОБА_3 навчається на 3 курсі коледжу Національного фармацевтичного університету за спеціальністю «Фармація», вартість навчання за третій рік становить 12 250 грн. Крім цього, діти мають проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим позивач витрачає значні кошти на придбання ліків. Відповідач не бажає добровільно приймати участь у додаткових витратах на дітей.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дітей у розмірі 3 461 грн 45 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до ч.1 чт.185 Сімейного кодексу України (надалі СК України) той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливим обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позивач довела потребу дітей у додаткових витратах та їх розмір. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню з відповідача в якості додаткових витрат, суд урахував, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньок, непрацездатну матір та має нову сім`ю, і стягнув з ОСОБА_2 половину понесених позивачкою додаткових витрат у розмірі 3 461 грн 45 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд частково задовольнивши її вимоги не дав належної оцінки наданим позивачем доказам на підтвердження розміру додаткових витрат на дітей та помилково вважав, що половинна цих витрат складає 3 461 грн 45 коп. Загальна сума коштів витрачена позивачкою на дітей складає 13 845 грн 80 коп. Стягнута судом сума складає лише ј частину понесених позивачкою додаткових витрат. В супереч вимог ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судове рішення належним чином не мотивоване, викладені в ньому обставини щодо оплати відповідачем вартості навчання ОСОБА_3 у розмірі 8 575 грн матеріалами справи не підтверджується.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить у її задоволені відмовити. Посилається на необґрунтованість викладених в ній доводів тому, що суд правильно врахував його майновий стан і зробив обґрунтований висновок про часткове задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2011 року (а.с. 16 зворот). Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 липня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.5). Від шлюбу колишнє подружжя має двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8,9). Після розлучення батьків діти залишилися проживати разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

ОСОБА_3 навчається на третьому курсі денного відділення Коледжу Національного фармацевтичного університету, що підтверджується даними довідки № 269 від 13.02.2019 (а.с. 11). Вартість навчання за перший рік склала 10 900 грн, другий рік - 12 250 грн , третій рік - 12 250 грн, що зазначено у договорі №114/1.2016 Ф/Д від 06.08.2016 про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст» за спеціальністю 226 «Фармація», додатковій угоді №1 від 20.06.2017 до договору №114/1.2016 (а.с. 12 - 15).

Даними виписки акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» з карткового рахунку ОСОБА_1 підтверджується, що остання перераховувала на рахунок Національного фармацевтичного університету за навчання доньки по 1225 грн 14.09.2018, 04.10.2018, 01.11.2018, 01.12.2018, 02.01.2019, 01.02.2019 ( а.с. 23). Крім цього, згідно квитанцій про сплату грошових коштів ОСОБА_1 сплатила за навчання ОСОБА_3 за договором № 114/1.2016 Ф/Д шляхом внесення готівки у розмірі 1225 грн 27.02.2019 та 08.04.2019 ( а.с. 26, 171).

Зі змісту інших квитанцій про оплату навчання у розмірі 1225 грн щомісячно вбачається, що кошти на рахунок Національного фармацевтичного університету сплачувала 02.01.2019, 01.12.2018, 01.02.2019, 01.11.2018, 04.10.2018 (а.с. 27 - 31) та 14.09.2018 (а.с. 37) ОСОБА_3 .

Як убачається з медичних довідок Клінічного центру профілактики боротьби зі СНІДом м. Харків та Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №1» Харківської міської ради ОСОБА_3, 2001 року народження , знаходиться на обліку у педіатра та лікаря дерматолога, дитині призначено лікування (а.с. 18 - 20, 22). Згідно медичної довідки Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №1» Харківської міської ради ОСОБА_4, 2010 р.н., має захворювання зору (а.с.21, 24, 25) .

На підтвердження сплачених ОСОБА_1 коштів на лікування дітей суду надані квитанції (а.с. 32 - 36, 38 ).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 чт.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливим обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Судова колегія погоджується з висновком суду про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з відповідача фактично понесених позивачкою додаткових витрат на утримання неповнолітніх доньок, оскільки зазначені витрати зумовлені особливими обставинами: розвиток здібностей дитини (її навчання) та потреба дітей в лікуванні.

При визначенні розміру додаткових витрат, що підлягають стягненню з відповідача, суд керувався ст. 185 СК України та врахував матеріальне й сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. А саме, сплату відповідачем аліментів на утримання доньок у розмірі однієї третини заробітку (доходу) ОСОБА_2 ( а.с. 54), наявність рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь непрацездатної матері - ОСОБА_8 у розмірі ј частини доходу (а.с. 55 - 56), дані про розмір доходів відповідача за період з 01.09.2018 по 01.03.2019 , що складають 48 784 грн 14 коп., з яких сума сплачених аліментів складає 23 893 грн 20 коп. (а.с. 51), наявність рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат, що пов`язані з розвитком дитини, у розмірі 2 450 грн ( а.с. 103 - 111), передачу відповідачем позивачці у дар Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 (а.с. 52 - 53), укладення ним шлюбу з ОСОБА_9 (а.с. 62), яка перебуває на обліку у зв`язку з вагітністю в жіночій консультації (а.с. 63) та дані про стан здоров`я відповідача, який має захворювання на сезонний алергічний риніт (а.с.69). Враховуючи зазначені докази, суд дійшов до висновку про те, що матеріальне становище ОСОБА_2 не дозволяє забезпечити йому повну оплату додаткових витрат, тому вони можуть бути компенсовані лише частково у розмірі 3461 грн. 45 коп.

Судова колегія погодитися з зазначеним висновком не може тому, що суд зробив його не надавши оцінку майновому стану та стану здоров`я позивачки й помилився при підрахунку розміру додаткових витрат, що фактично були понесені позивачкою та підтверджуються наданими нею доказами.

Так, згідно даних письмових пояснень ОСОБА_1 на відзив (а.с. 94 - 101) ОСОБА_1 працює в Обласному клінічному центрі профілактики та боротьби зв СНІДОМ на посаді лікаря дитячого інфекціоніста з окладом 7 693 грн 48 коп., має хронічне захворювання (а.с. 102), несе витрати по утриманню житла, в якому мешкають діти (а.с. 121 - 123).

Крім цього, суд не врахував, що ОСОБА_2 має у власності автомобіль та квартиру АДРЕСА_3 , частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 112 - 116).

Згідно наданих позивачкою доказів розмір її витрат на оплату навчання ОСОБА_3 склав 9 800 грн (а.с. 23, 26, 171) та на оплату лікування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1595 грн 80 коп. (а.с. 32 - 36, 38 ), що в сумі дорівнює 11 395 грн 80 коп.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права , бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що рішення суду повністю зазначеним вимогам закону не відповідає, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні в частині суми, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. А саме, розмір додаткових витрат на дитину, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить збільшити з 3461 грн 45 коп. до 5 697 грн 90 коп. - половини понесених позивачкою додаткових витрат.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

Враховуючи часткову обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 948 грн 71 коп. (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2019 року змінити, збільшити розмір додаткових витрат, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до 5697 (п`яти тисяч шістсот дев`яносто семи) гривень 90 (дев`яносто) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 948 (дев`ятсот сорок вісім) гривень 71 (сімдесят одна) копійка.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках, встановлених частиною третьою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 4 вересня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний