ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Харків

справа № 643/3162/18

провадження № 22-ц/818/109/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: Публічне акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк»,

Відповідач: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Московського районного суду міста Харкова від 09 липня 2018 року, ухваленого суддею Поліщук Т.В.,-

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просило стягнути заборгованість станом на дату смерті позичальника перед банком за кредитним договором у розмірі 10 465,83 грн, яка складається з наступного: 7617,84 грн - заборгованість за кредитом; 2797,99 грн - нараховано процентів за користування кредитом; 50,00 грн нараховано пені.

Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.12.2005 ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 10 500,0 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.10.2016. Спадкоємець ОСОБА_1 мала право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 04.04.2017. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 02.03.2017 була направлена претензія кредитора до Третьої Харківської державної нотаріальної контори. 21.03.2017 позивачем було отримано відповідь Третьої Харківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». 04.10.2017 до спадкоємця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно з яким позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 09 липня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов належним чином не обґрунтовано та не доведено, що спадкодавцю за життя належало будь яке майно, що відповідач отримав його у спадщину та може за його рахунок задовольнити вимоги позивача. Під час розгляду справи судом вказаних доказів не здобуто.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, АТ КБ «Приват Банк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи містять докази того, що відповідач прийняла спадщину, оскільки станом на день смерті боржника була зареєстрована з ним за однією адресою, про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що спадкодавцю за життя належало будь-яке майно чи право на таке майно, що відповідач отримав його у спадщину та може за його рахунок задовольнити вимоги позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками та обставинами встановленими судом першої інстанції.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 договору № б/н від 22.12.2005, останній отримав кредит у розмірі 10 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.10.2016, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 14559 (а.с.48).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, у зв'язку з чим, станом на дату смерті заборгованість останнього перед банком за кредитним договором № б/н від 22.12.2005 становить 10 465,83 грн, яка складається з наступного: 7617,84 грн - заборгованість за кредитом; 2 797,99 грн - нараховано процентів за користування кредитом; 50,00 грн нараховано пені.

Законодавством визначено, що у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов'язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 цього Кодексу).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Як встановлено судом, спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини протягом шести місяців до нотаріальної контори не звертались, проте на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, а тому вважаються такими, що прийняли її.

Крім того, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк».

Доводи апеляційної скарги в частині обов"язку надання відповідачем доказів наявності майна, судова колегія відхиляє.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач не надав суду відповідних доказів. З клопотанням про витребування відомостей щодо з'ясування наявності майна, яке належало боржнику, та залишилося після його смерті позивач до суду першої інстанції не звертався.

Судом апеляційної інстанції вживались заходи щодо з"ясування факту наявності майна у відповідача. Згідно наданих відомостей з державного реестру речових прав спадкодавцю не належало на праві власності нерухоме майно.

Незважаючи на те, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, а висновки узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні відносини, рішення суду підлягає скасуванню виходячи з того, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Рішення суду вмотивовано нормами ЦКУ, а саме глави 84 «Загальні положення Про спадкування». Як з позову так і з рішення суду вбачається, що в розглянутій справі порушені питання щодо спадкових відносин.

Однак вказані обставини не завадили суду першої інстанції розглянути справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Зазначене є порушенням п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України, яка містить застереження, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Згідно з п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Вищевказане є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» -задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 09 липня 2018 року - скасувати та ухвалити нове. В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 18 січня 2019 року