Справа № 353/916/19
Провадження № 2/353/465/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Даньків А.В.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що вона являється власником будинковолодіння по вищевказаній адресі. В зазначеному будинку зареєстрована вона та колишня дружина її сина - ОСОБА_3 (відповідач). Згідно рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2015 року шлюб між ОСОБА_3 (відповідач) та її сином ОСОБА_4 розірвано.

Відповідач в її господарстві вже більше шести років не проживає. Фактично у 2013 році, ще до розірвання шлюбу з її сином, відповідач залишила сім`ю та виїхала невідомо куди. Відповідач не оплачує комінальні послуги, ніякої участі в утриманні будинку не бере, особистих речей та речей повсякденного вжитку у будинку не має. Будь-якого зв`язку з нею у неї, а ні в родичів немає, точне місце її перебування невідоме, тому в добровільному порядку вирішити спір неможливо. Реєстрація відповідача в будинку не дозволяє їй розпоряджатися ним на власний розсуд та обмежує її законні права, зокрема її право на отримання субсидії.

З огляду на вищенаведене вважає, що відповідач втратила право на користування зазначеним житлом та просила визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 25.09.2019 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, з метою заслухання їх усних пояснень та показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 о 13 год. 00 хв. 07.11.2019 року. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2019 року за клопотанням позивача викликано для дпиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 та розгляд справи відкладено на 09 год. 00 хв. 26.11.2019 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

В судовому засіданні 26.11.2019 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позов підтримав з підстав зазначених в ньому, просив його задовольнити та визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1 , яке належить позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності. Додатково пояснив, що позивач ОСОБА_2 являється його матір`ю, а відповідач колишньою дружиною. Його колишня дружина ОСОБА_8 у 2013 році поїхала в невідомому напрямку і з цього часу жодних відомостей про її місце перебування вони не мають.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання 26.11.2019 року не з`явилася, відзиву на позовну заяву суду не надала, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 46).

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Також, згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , жителі с. Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області, які є сусідами позивача ОСОБА_2 , ствердили, що відповідач з 2013 року у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, витрат по утриманню житлового будинку не несе, речей повсякденного вжитку, які б належали їй, в будинку позивача немає.

Вислухавши думку представника позивача, опитавши свідків, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 147627696 від 30.11.2018 року ОСОБА_2 (позивач) на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3). Дані відомості також підтверджуються Інформацієюз Державного реєтру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дежавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 181608179 від 19.09.2019 року (а.с. 4).

Згідно довідки Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1040 від 19.09.2019 року в будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_3 (невістка, відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , але на проживає в даному господарстві протягом чотирьох років, спільного господарства не веде (а.с. 6).

Згідно акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації, виданої комісією Грушківської сільської ради Івано-Франківської області 18.09.2019 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з 2013 року, ніякої участі по утриманні житла не приймає, особистих речей та її речей повсякденного вжитку у будинку немає. Точне місце її проживання невідоме (а.с. 5).

Отже, відповідач зареєстрована у вказаному домоволодінні, однак, як стверджують представник позивача та свідки, фактично з 2013 року в будинку, належному ОСОБА_2 (позивач) не проживає, участі у його утриманні не приймає, не оплачує комунальні послуги, особистих речей та речей повсякденного використання, які б їй належали, в будинку не має.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно ч. 1 до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що відповідач з 2013 року у домоволодінні, належному позивачу, не проживає, тобто відсутня більше року за місцем реєстрації без поважних причин, не подала суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач втратила право на проживання та користування домоволодінням позивача, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. (квитанція № 105.49.1/32789239 від 19.09.2019 року, а.с. 1).

На підставі ст. ст. 71, 72, 107, 163 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 178, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , такою, що втратила право на користування, належним на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , - 768 (Сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І.Лущак

Повний текст судового рішення складено «03» грудня 2019 року.