Дата документу 03.12.2019 Справа № 310/8248/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/8248/19 Головуючий у 1 інстанції: Кошева О.А.
Провадження № 22-ц/807/3640/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 жовтня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на реєстрацію місця проживання сторін у Тернопільській області, що не відноситься до територіальної юрисдикції Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до Кременецького районного суду Тернопільської області за підсудністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Згідно з ст. 380 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа віднесена до територіальної юрисдикції суду.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування звернення до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_2 посилалась на проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працю в м. Бердянську, перебування на її утриманні малолітньої дитини. На підтвердження ОСОБА_2 долучила до позовної заяви світлокопії договору оренди квартири від 27 вересня 2019 року, трудового договору № 08.10.19 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, від 08 жовтня 2019 року, акту про фактичне місце проживання громадян, які мешкають у житлових приміщенням, що є об`єктами їх права власності, від 18 жовтня 2019 року.

За приписами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

В розумінні даної норми альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров`я, малолітні діти тощо) позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

За приписами статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до частин першої та другої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Згідно з ч.ч. 1,6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За приписами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Згідно із ч 17 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

З світлокопії паспорта ОСОБА_2 , долученої до позовної заяви, вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 .

Надані позивачем світлокопії договору оренди квартири від 27 вересня 2019 року, трудового договору №08.10.19 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, від 08 жовтня 2019 року, акту про фактичне місце проживання громадян, які мешкають у житлових приміщенням, що є об`єктами їх права власності, від 18 жовтня 2019 року не є доказами на підтвердження реєстрації ОСОБА_2 за місцем перебування у м. Бердянську Запорізької області в розумінні вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Отже, позов у даній справі не підсудний Бердянському міськрайонному суду Запорізької області, а має пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Саме до аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 03квітня 2019 року у справі №607/3903/18 (провадження №61-39571св18).

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому вона на підставі ст.380 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Кременецького районного суду Тернопільської області

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 жовтня 2019 року про відкриття провадження у цій справі скасувати, а матеріали за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу направити на розгляд до Кременецького районного суду Тернопільської області за встановленою підсудністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді: