ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1804/18 Номер провадження 22-ц/814/2046/19Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

за участю секретаря: Філоненко О.В.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року у складі судді Куц Т.О.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов`язання вчинити дії.

Позов обґрунтовано тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.07.2016 року вона отримала у спадок від свого брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частину вкладу з відповідними відсотками, які знаходяться на рахунку АТ «Банк «Фінанси та Кредит», у розмірі 284 895 грн.

16 вересня 2016 року через ПАТ КБ «Правекс-Банк» вона отримала гарантовану виплату від фонду ГВФО в розмірі 1/3 частини гарантованого фондом вкладу - 66666,66 грн., залишок невиплаченої суми склав 218 318,34 грн.

22 вересня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про включення її вимог до реєстру кредиторів Банку, обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого законом строку для подання заяви тим, що свідоцтво про право на спадщину вона отримала лише 08.07.2016 року. Проте їй було відмовлено у прийнятті та акцептуванні кредиторських вимог з посиланням на відсутність правових підстав для прийняття вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, що сплинули 21.01.2016 року.

Посилаючись на вказані обставини, а також те, що чинним законодавством передбачена можливість внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, просила про захист порушеного права у спосіб зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо поновлення її права на банківський вклад.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 та внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» шляхом включення до нього акцептованих вимог ОСОБА_1 та подати зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на затвердження Виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з поважних причин, є непропорційним, а таке втручання у права кредитора на мирне володіння його майном - неправомірним.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» за довіреністю - адвокат Дикий Я.П. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального й процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що інформація про ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» була розміщена 23.12.2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на офіційному сайті AT «Банк «Фінанси та Кредит» та опублікована у газеті «Голос України» № 242 (6242) від 23.12.2015 року, а тому, починаючи з 23.12.2015 року та протягом наступних 30 днів, позивач як кредитор була наділена можливістю заявити Уповноваженій особі свої вимоги, однак цього не зробила.

Зазначає, що спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття, а право на спадщину виникає у спадкоємця з дати її прийняття. Позивач ОСОБА_1 своїм правом на отримання у нотаріуса дозволу на одержання частини вкладу спадкодавця у банку, що передбачено частинами 1, 3 статті 1298 ЦК України, не скористалася.

Крім того, свідоцтво про право на спадщину позивач отримала 08.07.2016 року, а із заявою про включення її до реєстру кредиторів до Уповноваженої особи звернулася лише 22.09.2016 року, тобто через 76 днів після отримання свідоцтва про право на спадщину.

Також скаржник звертає увагу, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що встановлений ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 30-денний строк на прийняття вимог кредиторів банку є граничним (присічним) та поновленню не підлягає; встановивши, що позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про визнання вимог кредиторів банку з пропуском вказаного строку, суди правомірно відмовляли у задоволенні позову. Зазначені висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.03.2018 року у справі № 910/8793/17 та від 03.04.2018 року у справі № 910/15373/17.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду залишити без змін

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (статті 375 ЦПК України).

По справі встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем вкладника банку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 липня 2016 року, виданого державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Пащенко Т.Б., позивачу ОСОБА_1 належить 1/3 частина вкладів з відповідними відсотками, що знаходяться у АТ «Банк «Фінанси та кредит». Вартість спадщини становить 284 895 грн. 76 коп.

У зв`язку з віднесенням банку до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління НБУ від 17 вересня 2015 року № 612 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2015 року № 171 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року було запроваджено тимчасову адміністрацію та делеговано повноваження тимчасового адміністратора банку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року та постанови Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

23 грудня 2015 року опубліковано відомості про ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до вимог статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку здійснюється в порядку, встановленому статтями 36, 45, 48, 49 вказаного Закону, останнім днем строку приймання вимог кредиторів визначено 21 січня 2016 року.

16 вересня 2016 року ОСОБА_1 отримала від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 66 666 грн. 66 коп., що складає 1/3 частину гарантованої суми відшкодування за вкладами - 200 000 грн.

22 вересня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про включення її вимог до реєстру кредиторів Банку для отримання решти належної їй суми відповідно до вкладів на рахунках 2635.9.111931.004, який відкрито 03.05.2013 року згідно з депозитним договором № 10642/370-13; 2635.2.111931.012, який відкрито 01.02.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/5921/370-14; 2635.4.111931.021, який відкрито 27.07.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/89033/370-14; 2635.6.111931.018, який відкрито 25.07.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/89032/370-14; 2635.3.111931.022, який відкрито 08.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/143256/370-14; 2635.2.111931.023, який відкрито 16.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/148462/370-14; 2635.1.111931.021, який відкрито 22.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/152371/370-14; 2635.0.111931.025, який відкрито 22.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/152454/370-14; 2638.2.111931.004, який відкрито 03.05.2013 року згідно з депозитним договором № 10642/370-13; 2638.2.111931.021, який відкрито 25.07.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/89033/370-14; 2638.4.111931.024, який відкрито 25.07.2014 року згідно з депозитним договором № 30013/89032/370-14; 2635.1.111931.026, який відкрито 08.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/14256/370-14; 2635.4.111931.021, який відкрито 27.07.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/89033/370-14; 2638.1.111931.027, який відкрито 16.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/148462/370-14; 2638.0.111931.028, який відкрито 22.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/152371/370-14; 2638.1.111931.029, який відкрито 22.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/152454/370-14; 2620.4.111931.007, який відкрито 03.05.2013 року згідно з депозитним договором № 10642/370-13; 2620.7.111931.015, який відкрито 03.05.2013 року згідно з депозитним договором № 300131/5921/370-14; 2620.7.111931.026, який відкрито 25.07.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/89033/370-14; 2620.8.111931.025, який відкрито 25.07.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/89032/370-14; 2620.6.111931.027, який відкрито 08.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/143256/370-14; 2620.5.111931.028, який відкрито 16.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/148462/370-14; 2620.4.111931.029, який відкрито 22.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/152371/370-14; 2620.4.111931.030, який відкрито 22.12.2014 року згідно з депозитним договором № 300131/152454/370-14; на карткових рахунках 6980001(грн.), який відкрито 02.07.2012 року згідно з договором 001-D/013047; 9980001, який відкрито 02.07.2012 року згідно з договором 009-О/005231; 9980002, який відкрито 07.04.2012 року згідно з договором 009-О/00523.

У відповідь ліквідатором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» повідомлено, що кредиторські вимоги, викладені в заяві від 22.09.2016 року, надійшли після закінчення 30-денного строку з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію Банку та включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів не підлягають; відповідно до частини восьмої статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» такі вимоги задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем з поважних причин пропущено строк, встановлений статтею 45 Закону для звернення з відповідною заявою до уповноваженої особи Фонду, та є підстави для його поновлення, оскільки позбавлення позивача права претендувати на отримання решти успадкованої нею суми банківського вкладу через пропуск 30-денного строку для подання заяви є надмірним тягарем і у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції не буде пропорційним меті, з якою цей строк у Законі був встановлений.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» .

Згідно зі статтею 1 метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини третьої статті 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебігу ліквідаційної процедури (частина четверта статті 49 Закону № 4452-VI).

Згідно із частиною першою статті 49 Закону № 4452-VI Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Отже, про свої вимоги до банку кредитор зобов`язаний заявити у межах 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку.

Разом з тим Закон № 4452-VI не передбачає заборони щодо поновлення такого строку у разі його пропуску з поважних причин.

Вказане узгоджується з пунктом 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI, згідно з яким Фонд та його уповноважена особа наділені повноваженнями вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05 липня 2012 року № 2 затверджено Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, яке регулює відносини, що виникають у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а саме: підготовку, затвердження та реалізацію плану врегулювання, розробленого на основі найменш витратного для Фонду способу виведення неплатоспроможного банку з ринку (далі - Положення).

Відповідно до пункту 4.31 Положення у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили.

Обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було б непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном - неправомірним.

Такі висновки сформульовані Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 553/1642/15-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/17365/15-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 456/450/16-ц, тому посилання в апеляційній скарзі на граничний (присічний) характер встановленого частиною п`ятою статті 45, частиною першою статті 49 Закону № 4452-VI 30-денного строку на прийняття вимог кредиторів банку та неможливість його поновлення є безпідставними.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 не мала можливості вчасно, до 21 січня 2016 року звернутися до Уповноваженої особи Фонду з вимогою про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у відповідності до частини першої статті 1298 ЦК України вона отримала лише 08 липня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги щодо нездійснення позивачем права на звернення до нотаріуса за дозволом на одержання частини вкладу у банку на підставі частини третьої статті 1298 ЦК України ґрунтуються на власному тлумаченні заявником норм права та припущенні і до уваги колегією судів не беруться.

Беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи, що свідчать про поважність причин пропуску позивачем встановленого статтею 45 Закону строку для звернення з відповідною заявою, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для його поновлення, вважаючи, що позбавлення позивача права претендувати на отримання решти банківського вкладу через пропуск 30-денного строку для звернення до Фонду з вимогами стане для позивача надмірним тягарем і у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції не буде пропорційним меті, з якою цей строк у Законі був встановлений.

Складання реєстру акцептованих вимог кредиторів входить до повноважень Уповноваженої особи Фонду та є складовою виконання повноважень органів управління банку відповідно до пункту 17 частини першої статті 2, частини другої статті 4,частини п`ятої статті 45, пунктів 1-3 частини першої статті 48, пункту 3 частини другої, частини третьої статті 49 Закону № 4452-VI, тому заявлені ОСОБА_1 вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення у справі «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garsia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26 із подальшими посиланнями).

Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості судового рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального та процессуального права і підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів, апеляційним судом не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: Л.І. Пилипчук

О.В. Чумак