Житомирський апеляційний суд
Справа №286/887/19 Головуючий у 1-й інст. Невмержицький С. С.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №286/887/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_2 , про припинення договору поруки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 16 травня 2019 року, постановлене під головуванням судді Невмержицького С. С.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив припинити договір поруки, укладений 9 липня 2007 року між ним та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль».

В обгрунтування вимог зазначив, що 9 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №014/1833/74/113318, відповідно до умов якого останній надані кредитні кошти в сумі 25000 доларів США, зі строком повернення до 9 липня 2027 та сплатою 13 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору цього ж дня між ним та банком укладений договір поруки.

Позивач зазначає, що 3 лютого 2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , без погодження з ним, укладено додаткову угоду №014/1833/74/113318/81-1-0-00/6901 до кредитного договору, згідно з умовами якої процентна ставка за користування кредитом з 3 лютого 2014 року становить 13% річних. Оскільки на час підписання угоди гривня девальвувала і складала 11,629 грн. за 1 долар, що становить 230,02% від суми 5,05 грн. за 1 долар, додаткова угода призвела до суттєвого збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Окрім того, 29 січня 2015 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №PDV2-832728 до вказаного кредитного договору, відповідно до якої продовжено дію кредитного договору при збільшенні курсу долара, який суттєво підвищився і станом на 1 лютого 2015 року становив 16,8 грн. за один долар, тобто збільшився на 332,67%.

Позивачем зазначено, що внесення без його згоди, як поручителя, змін до кредитного договору, є суттєвим збільшення його відповідальності та є підставою для припинення договору поруки.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 16 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що суд не звернув уваги на те, що працівниками банку були порушені вимоги чинного законодавства щодо валюти кредитування. Також під час укладення кредитного договору відповідачем не було роз`яснено наслідків отримання валютного кредиту позичальником, чим порушено вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Судом також не враховано, що кредитним договором передбачено тільки валютні ризики, відповідальність за девальвацію гривні кредитним договором не передбачена, що суттєво змінює вимоги кредитного договору та договору поруки і надає гарантовані законодавством умови для його припинення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що додаткова угода від 3 лютого 2014 року, укладена між банком та ОСОБА_2 , не містить умов щодо підвищення процентної ставки, не передбачає збільшення строку повернення кредиту, за який нараховуються проценти, чи встановлення нових умов, не передбачених кредитним договором та договором поруки, а тому відсутні правові підстави для припинення поруки ОСОБА_1 за договором у відповідності до ч.1 ст.559 ЦК України. Також звертає увагу суду на ту обставину, що під час розгляду цивільної справи №286/3688/15-ц в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання вказаного кредитного договору було відмовлено за безпідставністю. Підставою для розірвання договору поруки ОСОБА_1 зазначав саме збільшення обсягу його відповідальності внаслідок укладення додаткової угоди від 3 лютого 2014 року до кредитного договору без його згоди.

В судовому засіданні представник АТ « Райффайзен Банк Аваль» не визнала апеляційну скаргу та пояснила, що оскільки боржник належним чином не виконувала зобов`язання, була збільшена відсоткова ставка, що передбачено умовами кредитного договору. Проте, в подальшому, внаслідок усунення ОСОБА_2 порушення та виконання нею кредитних зобов`язань, відсоткова ставка знову була відновлена на рівні 13 %. Саме з цією метою й була укладена додаткова угода 3 лютого 2014 року.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 9 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ « Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №014/1833/74/113318, за умовами якого ОСОБА_2 надано кредитні кошти в сумі 25000 доларів США на строк до 9 липня 2027 року. Пунктом 1.4 договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом складає 13 % річних .

Згідно з п.1.6 кредитного договору сторони домовились, що процентна ставка за користування кредитом збільшується на 5 відсотків річних від ставки, встановленої в п.1.4 договору, зокрема, у разі несвоєчасного надання кредитору договору ( полісу) страхування застави/іпотеки або життя ( або страхування від нещасного випадку) позичальника та документів, що підтверджують повну сплату страхового платежу.

9 липня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки, відповідно до якого позивач зобов`язувався відповідати перед банком за виконання грошових зобов`язань ОСОБА_2 згідно з кредитним договором.

3 лютого 2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №014/1833/74/113318/81-1-0-00/6901 до вказаного кредитного договору. Пунктами 1,2 даної угоди передбачено, що у зв`язку з виконанням позичальником умов кредитного договору щодо здійснення щорічного страхування сторони домовились, що з 3 лютого 2014 року процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі, вказаному в п.1.4 кредитного договору, і складає 13% річних. Відповідно, графік повернення кредиту та сплати інших платежів, а також розрахунок сукупної вартості кредиту викладено в нових редакціях. При цьому, кінцевий термін повернення кредиту у графіку визначений 9 липня 2027 року, як це було передбачено на час підписання кредитного договору.

29 січня 2015 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено угоду №PDV2-832728, яка є договором банківського обслуговування. Уклавши дану угоду, ОСОБА_2 прийняла публічну пропозицію банку щодо надання послуг, зокрема, з відкриття та обслуговування поточних (карткових) рахунків фізичних осіб, розрахунково-касового обслуговування рахунків, випуску та обслуговування платіжних карток, приймання вкладів тощо.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

За правилами ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення, розстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштми; установлення ( збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Зміст додаткової угоди від 3 лютого 2014 року свідчить про те, що сторони дійшли згоди про застосування розміру відсоткової ставки, який був раніше ними погоджений під час укладання основного договору. Викладений у зв`язку з цим в новій редакції графік та розрахунок сукупної вартості кредиту узгоджується з первісною редакцією, строк повернення кредиту залишився незмінним - 9 липня 2027 року. Укладення зазначеної додаткової угоди зумовлене тим, що боржник усунула порушення умов договору щодо страхування, внаслідок чого банк припинив застосовувати підвищену відсоткову ставку.

Отже, укладення додаткової угоди жодним чином не призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Безпідставним є також й посилання позивача на ту обставину, що обсяг його відповідальності збільшився внаслідок укладення 29 січня 2015 року між банком та ОСОБА_2 угоди PDV2-832728, оскільки дана угода за своєю правовою природою є окремим договором, за умовами якого ОСОБА_2 прийняла публічну пропозицію банку щодо надання банківських послуг. Укладення зазначеної угоди не має жодного відношення до зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 9 липня 2007 року.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для визнання поруки припиненою.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та фактично зводяться до переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 16 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складено 27 серпня 2019 року.