Провадження № 2/760/3720/19
У Х В А Л А

15 січня 2019 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л. А., розглянувши позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків, суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача суму інфляційних збитків за період з 16 травня 2016 року по 03 червня 2018 року в розмірі 608 198, 86 гр.

При зверненні до суду просить звільнити його від сплати судового збору.

Підстави для задоволення заяви та звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України та ч.1 ст.8 Закону України « Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

В пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз»яснино, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 81 (136) ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, єдиною підставою для відстрочення позивачу строку сплати судового збору є врахування ним майнового стану сторони.

Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України покладається, на заінтересовану сторону, тобто в даному випадку на позивача.

Звертаючись з зазначеним клопотанням до суду у вересні 2018 року позивач надав довідку з ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 01 грудня 2016 року та довідку Лівобережного об'єднаного управління ПФУ України в м. Києві від 12 вересня 2017 року, з яких вбачається, що будь - яких доходів він не отримує.

На думку суду, зазначені документи не можуть слугувати підставою для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки довідки, на які посилається позивач надані йому відповідними органами більше ніж рік назад, і не можуть бути належним доказом його майнового стану.

Крім того, позивач надав суду заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року, в мотивувальній частині якого зазначено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 6 890, 00 гр.

Таким чином, будь-яких доказів, як це зазначено вище, які б свідчили про неможливість сплатити судовий збір при зверненні до суду, позивач суду не надав.

Враховуючи викладене вище, підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Шереметьєва