РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Зданевич Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кацмазівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив постановити рішення про визначення йому місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно. До спадкового майна, зокрема, належить земельна ділянка на території Кацмазівської сільської ради Жмеринського району загальною площею 1,1526 га ( державний акт серії ЯБ №712520), кадастровий номер :03:002:0079.

Звернувшись у 2018 році до Кацмазівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області за довідкою він дізнався, що померла ОСОБА_3 залишила заповіт на його ім`я та на ім`я ОСОБА_2 , який в свою чергу до нотаріальної контори не звертався та не претендує на спадкове майно, в підтвердження чого надав заяву. Крім них інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

У встановлений шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки дізнався про існування заповіту на своє ім`я лише у 2018 році, тому і не знав що відноситься до числа спадкоємців.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 Жмеринською районною державною нотаріальною контрою йому було відмовлено, оскільки він своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини та не пред`явив доказів постійного проживання разом із спадкодавицею.

Ухвалою від 19.09.2019 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 16.10.2019 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. В позовній заяві просив справу розглядати у його відсутність.

Представник відповідача - Кацмазівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не з`явився. Сільський голова Дідовик В.І. в наданій до суду заяві просив справу розглянути за його відсутності та зазначив, що Кацмазівська сільська рада Жмеринського району Вінницької області повністю визнає позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Заяв, заперечень чи клопотань до суду від нього не надходило.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кацмазів Жмеринського району Вінницької області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Згідно копії дублікату заповіту від 21.11.2003, посвідченого секретарем Кацмазівської сільської ради Діхтярук О.В., на випадок своєї смерті ОСОБА_3 зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було, і з чого воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповідала позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частині порівно (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 1,1526 га, яка розташована на території Кацмазівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ЯБ №712520 (а.с.9).

При зверненні до Жмеринської районної державної нотаріальної контори Вінницької області з приводу оформлення спадщини позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки позивач своєчасно не та не пред`явив доказів постійного проживання разом із спадкодавицею (а.с.10).

Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася (а.с.25).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. В обох випадках спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, і, крім того, юридичні особи та інші учасники цивільних відносин.

Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим, позивач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин щодо пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач не вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за законом, він не надав, що, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України, слід вважати фактичним неприйняттям спадщини.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин.

Крім того встановлено, що згідно копії довідки №482 від 04.07.2018 виконавчого комітету Кацмазівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Згідно запису погосподарської книги №8, особовий рахунок № НОМЕР_2 , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 ніхто не був зареєстрований, але з червня 2013 року постійно до смерті та на час смерті проживав без реєстрації племінник померлої - позивач ОСОБА_1 . На літній період ОСОБА_1 кожного року переїжджає та проживає за вказаною адресою по даний час (а.с.8).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, і протягом строку, який встановлений статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи викладене, позивачу слід відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 263 -265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя