Справа № 642/4057/17
Провадження № 2/642/142/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.

з участю секретаря - Тугая К.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м. Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 ,

про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивачка 17 листопада 2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості спадкування за законом, третя особа: ОСОБА_6 , просить суд встановити факт свого проживання з ОСОБА_7 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та змінити черговість спадкування за законом, надавши їй право на спадкування разом з відповідачем ОСОБА_4 - спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Грінчук О.П.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони по справі, постійно проживають і зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 , який з початку належав ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі свідоцтв про право власності на спадщину за законом, виданих Другою ХДНК 07.07.1997р. власницями будинку стали в рівних частках, по 1/2 частині - ОСОБА_9 (мати позивача) та ОСОБА_7 (дружина відповідача). ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті, на підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих Другою ХДНК 23.11.2011р. та 30.11.2011р. власниками спадкової частини житлового будинку стали діти спадкодавця - позивачка ОСОБА_3 та ОСОБА_10 брат позивача. Після смерті останнього 07.07.2016р. його частку успадкувала його дочка 3-я особа у справі ОСОБА_6 - єдина спадкоємиця першої черги за законом, яка проживала разом з ним, але не отримала свідоцтва про право на спадщину. Позивач, як і її тітка ОСОБА_7 1937р.н. зі своїм чоловіком - відповідачем ОСОБА_4 1936р.н. на протязі багатьох років постійно проживали в одному будинку, який не був юридично поділений між співвласниками. Спільних дітей подружжя ОСОБА_11 не мали, тому між собою позивач та її тітка з чоловіком підтримували спільні родинні відносини. А коли вони досягли похилого віку і стали непрацездатними, позивач стала усіляко опікувати їх. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 З заявою про прийняття спадщини після її смерті звернулись відповідач, як спадкоємець першої черги за законом, позивач, яка відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом, як особа, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж як п`ять років до часу відкриття спадщини та донька позивача - відповідачка ОСОБА_12 Інших спадкоємців 1-3 черги за законом у померлої немає, ніхто з осіб, які б вважали себе спадкоємцями 4-ї черги за законом з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори або з позовами до суду не звертались. ОСОБА_7 протягом багатьох років страждала на ряд хронічних захворювань: ішемічну хворобу серця, гіпертонію, перенесла операцію на очах. ОСОБА_7 перебувала на обліку у Харківській міській поліклініки № 24. У відповідача на руках залишилась її медична картка. Приблизно у 2011р. у неї виявили рак попереково-ободової кишки, з приводу чого вона була прооперована і що стало причиною її смерті на 80-му році життя, що відображено у лікарському свідоцтві про смерть. Позивач здійснювала усі необхідні заходи по лікуванню, догляду, утриманню своєї тітки. Зазначила, що ОСОБА_7 дітей не мала, її чоловік на рік старше від неї, протягом багатьох років страждає на ряд тяжких хвороб: переніс два інфаркти та мікро інсульт, має психічну хворобу, що вбачається з довідки Виконавчого комітету Жовтневої райради м.Харкова від 29.09.1977р. Інші відомості про дане захворювання позивачу не відомі, але у встановленому порядку недієздатною особою він не визнаний. Опікувати свою дружину ОСОБА_4 був не в змозі, бо сам потребував допомоги, яку також, в основному, надавала позивач. ОСОБА_7 за життя отримувала пенсію у розмірі 1740грн., а відповідач 1410грн., звісно, що цих грошей не вистачало, ані для забезпечення життя, ані для сплати комунальних послуг, ані для лікування. Позивач займалась торговою діяльністю, отримала значну спадщину, тому мала можливість фактично утримувати свою тітку до її смерті. Дані обставини, на думку позивачки, дають підстави для зміни черговості спадкування, тому просила суд встановити факт свого проживання з ОСОБА_7 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та змінити черговість спадкування за законом, надавши їй право на спадкування разом з відповідачем ОСОБА_4 - спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 серпня 2017 року позивачем до суду направлені клопотання про забезпечення позову та витребування доказів.

Ухвалою суду від 22 вересня 2017 року позивачці відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 22 вересня 2017 року відкрито провадження у справі, справу призначено до попереднього судового засідання.

27 листопада 2017 року представником відповідача ОСОБА_13 - ОСОБА_2 до суду надані заперечення на позовну заяву. Відповідач в своїх запереченнях посилається на те, що твердження позивачки не відповідають дійсності. Позивачка народилась у спірному будинку, але в 1990-х роках вдруге вийшла заміж та переїхала жити до чоловіка. Лише після смерті чоловіка у 2014 році позивачка реалізувала своє право співвласника домоволодіння та переїхала жити у 1/4 частину будинку, що належала її матері. Тобто, у спірному будинку позивачка мешкає лише з 2014 року, коли отримала реєстрацію у спірному будинку, а до 2014 року мешкала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком. Практично в той же рік позивачка попросила його - відповідача разом із дружиною надати дочці позивачки з родиною можливість пожити у самовільно побудованій будівлі літ.О-3, збудованої відповідачем за власні кошти, на що відповідач з дружиною погодились. Відповідач також зазначає, що теплих родинних стосунків між його дружиною та позивачкою не було, відносини були складними, лише після змін способу життя та у поведінці позивачки відносини стали нормальними та він з дружиною дозволив мешкати у належній їм з дружиною будівлі та іноді працювати реалізатором на ринку у належному відповідачу контейнері. Неправдивими також є твердження позивача щодо непрацездатності відповідача та його померлої дружини. Вони з дружиною після виходу на пенсію разом працювали, дружина допомагала відповідачу у його діяльності саідвника та реалізатора садової продукції. Напрямом діяльності відповідача - вирощування та реалізація продукції рослинництва (саджанців, живців, деревців фруктових порід дерев). Відповідач є членом садівничого товариства «Пролісок» та у користуванні мав 5 земельних ділянок з плодовими деревами, він також орендував контейнер по АДРЕСА_2 для здійснення реалізації. Ця діяльність надавала змогу відповідачу та його померлій дружині забезпечувати себе всім необхідним. Після смерті дружини позивачка з родиною почала здійснювати на нього тиск, тому він припинив свою діяльність та передав права суборенди контейнера іншій особі. Твердження позивачки з приводу його непрацездатності та утримання його дружини є спробою ввести суд в оману. Також зазначив, що твердження позивачки щодо непрацездатності відповідача та його померлої дружини ОСОБА_7 є необгрунтованим та безпідставним. Позивач жодним чином не надала докази непрацездатності відповідача та його дружини - ОСОБА_7 вказував на те, що є працездатною особою, яка працювала та утримувала свою родину. Відповідач також посилався на те, що позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження можливості утримувати відповідача та його дружину: доказів ведення торгівельної діяльності, отримання значної спадщини. Не надано позивачкою і доказів на підтвердження доводів позивачки щодо здійснення лікування ОСОБА_7 , оплати за комунальні послуги у спірному будинку, придбання предметів першої необхідності ОСОБА_7 , продуктів харчування, одежі. Стверджував, що коли дружина захворіла, самостійно на сімейні кошти влаштував її лікування, а коли необхідно було зробити операцію, продав належний їм автомобіль «Жигулі» та сплатив всі рахунки по операції. Посилався на те, що ОСОБА_3 після смерті його дружини ОСОБА_7 всіма засобами намагалась позбавити його життя та власності, у зв`язку із чим через дочку звертався до правоохоронних органів з відповідними заявами.

Ухвалою суду від 29 січня 2018 року (с. ОСОБА_14 ) позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2018 року ухвалу від 29 січня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Розпорядження керівника апарату Ленінського районного суду м.Харкова від 22.06.2018 у зв`язку з наданням судді ОСОБА_15 О.П. відпустки по вагітності та пологам, справу передано для повторного автоматизованого розподілу.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Шрамко Л.Л.

Ухвалою суду від 26 червня 2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. Призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11 вересня 2018 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що спільних дітей у відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не було, її померла тітка - ОСОБА_7 вважала донькою, оскільки виростила і її - позивачку і її доньку та онуку. Однак, після смерті ОСОБА_7 відповідач почав частіше спілкуватись з донькою від першого шлюбу та почались сварки та спори з приводу будинку. Вказала, що все життя тримала контейнер на ринку, який придбала за власні кошти, однак оформили контейнер на відповідача, так як він пенсіонер, крім того жили вони однією сім`єю. Фактично торгівельною діяльністю займалась вона, однак після смерті тітки відповідач одразу відібрав контейнер та продав його. Також, зазначила, що після укладення шлюбу по АДРЕСА_3 разом з чоловіком мешкала лише декілька років з 1992 року по 1996 рік, а потім з маленькою донькою пішла від чоловіка до тітки та мешкала разом з нею та відповідачем, хоча залишалась зареєстрованою у будинку чоловіка, розлучилась з чоловіком в 1999 році. Будинок чоловіка був не приватизований, тому він наполягав на її реєстрації у будинку, щоб після його смерті будинок залишився їх спільній дитині, так і сталося, але після смерті чоловіка будинок довго стояв пустий. Щодо проживання тітки вказала, що після одруження в 1979 ОСОБА_16 до 1996 року мешкала з чоловіком - відповідачем ОСОБА_4 в його домоволодінні в мЛозова Харківської області. Потім відповідач подарував свій будинок церкві. Знає, що за час шлюбу її тітка з чоловіком - відповідачем ОСОБА_4 десь в 2000-роках отримали 2-кімнатну квартиру по АДРЕСА_4 по інвалідності відповідача, однак у ній не жили та продали її. В спірному домоволодінні їй належить 1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері в 2007 році. Інша 1/4 частина належить її брату в даній частині зараз мешкає її племінниця - 3-я особа ОСОБА_6 Однак, вона все життя прожила у тітки, тому вважає, що має право на зміну черговості спадкування за законом після її смерті.

В судовому засіданні пр. позивачки - ОСОБА_1 підтримав вимоги позивачки на підставі обставин, викладених в позовній заяві та зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м.Харкова, залишеним без змін Харківським апеляційним судом за відповідачем ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частин спірного домоволодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дружини - ОСОБА_7 . Позивачка ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_18 мешкали разом в спірному домоволодіння та явних конфліктів не було, але як тільки померла дружина відповідача почались тяжби.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнала та зазначила, що жили з позивачкою та відповідачем разом, все було добре. Відповідач та його дружина ОСОБА_19 допомагали виховувати її доньку, однак, коли ОСОБА_20 померла, приблизно через два тижні з відповідачем щось сталося, він раптово кардинально змінив своє ставлення до неї та її родини, відмовлявся від спілкування, закрився та навіть не пускав до будинку. Позивачка - її мати разом з померлою ОСОБА_7 жили чудового, як мати та донька, вона вважала померлу ОСОБА_7 - бабусею, а відповідача ОСОБА_4 - дідом. В даний час у спірному домоволодінні по АДРЕСА_1 вона мешкає разом з чоловіком - ОСОБА_21 , матір`ю - позивачкою ОСОБА_3 та донькою. Будинок на частини не поділений, тому вони мешкають у всьому будинку, однак умовно вони родиною разом з позивачкою мешкають у частині, яка ОСОБА_22 та відповідачу ОСОБА_23 .

Представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному об`ємі з підстав, викладених в письмових запереченнях та додатково зазначив, що позивачка ОСОБА_3 фактично мешкала у спірному будинку з 2014 року, а щодо утримання відповідача та здійснення діяльності на ринку вказав, що не заперечує, що позивачка здійснювала допомогу, однак підприємницькою діяльністю займався саме відповідач ОСОБА_4

3-я особа ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та зазначила, що позивачка є рідною сестрою її батька. В частині будинку, належній померлій ОСОБА_20 всі стіни зайняті портретами позивачки в різні роки. В спірний будинок в якому жила її бабуся - мати позивачки та її батька, ще маленькою приводив батько, в цьому будинку також мешкали позивачка, ОСОБА_20 та її чоловік - відповідач. Вона приходила до них займатися іноземною мовою декілька разів на тиждень, коли навчалась у школі. Коли вона приходила позивачка завжди була дома, займалась своїми справами. Після смерті її бабусі її частину було поділено порівну між її батьком та позивачкою - ОСОБА_3 Вказала, що будинок не поділений, в ньому 4 кімнати, дві з яких дуже великі. Їй відомо, що коли ОСОБА_7 хворіла та їй потрібна була термінова операція, позивачка продала будинок та операцію було зроблено. Всі свята та дні народження вони проводили разом. Щодо здійснення торгівельної діяльності зазначила, що відповідач не міг нести мішки, їх завжди несла його дружина - ОСОБА_20 , а безпосередньо торгувала на ринку позивачка - її тітка. Вона пам`ятає позивачку в будинку АДРЕСА_1 з часу свого народження, а в будинку в якому позивачка була зареєстрована вона не мешкала, оскільки будинок був не пристосований до проживання: не було ані світила, ані газу, ані ремонту. Наразі, в частині будинку АДРЕСА_1 , яку успадкував її батько, мешкає вона зі своєю дитиною, вона має власний вхід, однак з її кімнати можна потрапити до коридору позивачки, бо будинок не поділений. Фактично на території домоволодіння знаходяться два будинки. Один великий спірний житловий будинок та самовільна триповерхова будівля, яку побудувала позивачка. В самовільній будівлі є кухня, ванна туалет, однак користуються всі вбиральнею у спірному будинку.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином. ОСОБА_24 в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу по суті у відсутність відповідача ОСОБА_25 оскільки у справі приймає участь його представник.

За клопотанням представника позивачки в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні зазначила, що позивач є її рідною тіткою - сестрою її батька та постійно мешкала по АДРЕСА_1 разом з померлою ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_4 . Свідок вихідні дні та свята проводила в спірному будинку. У позивачки з померлою ОСОБА_29 відносини були як у матері та доньки. Позивачка купувала їй речі, приходила провідувати, коли ОСОБА_7 була в лікарні. Зазначила, що на ринку був контейнер в якому торгувала позивачка, ОСОБА_7 з чоловіком та позивачкою займались продажем рослинної продукції. Коли позивачка була заміжня, вона якийсь час мешкала з чоловіком, але вона була маленькою та не пам`ятає скільки ОСОБА_3 жила з чоловіком, однак не зважаючи на шлюб ОСОБА_3 все одно постійно була присутня на АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні вказала, що позивачку знає більше 5 років, до суду прийшла підтримати її, оскільки разом працювали на ринку та стали подругами. Відповідача ОСОБА_4 не знає та ніколи не бачила. Знає, що ОСОБА_3 купляла ліки, речі для свого вітчима, оскільки він погано пресувався, хворів та був на її утриманні. Померлу ОСОБА_30 знала особисто, бо приходила в гості на АДРЕСА_1 приблизно раз на місяць, в інших місцях з позивачкою не зустрічалася. ОСОБА_3 торгувала рослинами, які вирощувала, вона вважала, що позивач була власником контейнеру з якого здійснювалась торгівельна діяльність. Відповідача ОСОБА_4 ніколи не бачила, але знала, що у ОСОБА_31 є чоловік. Оскільки приходила в гості на ОСОБА_32 , 73 вважала, що там і мешкає позивач разом з ОСОБА_29 . Щодо бюджету позивачки нічого не знає, однак бачила, що ОСОБА_3 купляла продукти, ліки.

Свідок ОСОБА_28 судовому засіданні вказав, що є сусідом та з 1999 року постійно мешкає в сусідньому будинку АДРЕСА_5 . Зі сторонами має дружні стосунки та зазначив, що позивачка з відповідачкою ОСОБА_5 , відповідачем ОСОБА_33 Свідок ОСОБА_28 судовому засіданні вказав, що є сусідом та з 1999 року постійно мешкає в сусідньому будинку АДРЕСА_5 . Зі сторонами має дружні стосунки та зазначив, що позивачка з відповідачкою ОСОБА_5 , відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_7 мешкали однією сім`єю, і все що зароблялось на ринку було спільним. Він допомагав сусідам по будівництву. Стосунки у сторін та з сусідами були чудові, сусіди періодично запрошували його на вечерю. Після смерті ОСОБА_31 почалися спори. На території домоволодіння сторін знаходиться - один житловий будинок та одна триповерхова будівля в якій зараз проживає ОСОБА_5 До смерті ОСОБА_7 ця будівля використовувалась як технічне приміщення, а як місце проживання приміщення використовується приблизно 3-4 роки. У самовільній будівлі є ванна, кухня, туалет. Свідок також пояснив, що в житловому будинку літ.А-1 приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-8, 2-7, 2-6, 2-5 займали померла ОСОБА_20 та відповідач ОСОБА_4 , позивач - ОСОБА_3 займала приміщення 3-1, 3-2, однак у неї він практично не бував, сторони мешкали однією сім`єю. В приміщеннях 1-3, 1-4 займає зараз 3-я особа ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мешкали однією сім`єю, і все що зароблялось на ринку було спільним. Він допомагав сусідам по будівництву. Стосунки у сторін та з сусідами були чудові, сусіди періодично запрошували його на вечерю. Після смерті ОСОБА_31 почалися спори. На території домоволодіння сторін знаходиться - один житловий будинок та одна триповерхова будівля в якій зараз проживає ОСОБА_5 До смерті ОСОБА_7 ця будівля використовувалась як технічне приміщення, а як місце проживання приміщення використовується приблизно 3-4 роки. У самовільній будівлі є ванна, кухня, туалет. Свідок також пояснив, що в житловому будинку літ.А-1 приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-8, 2-7, 2-6, 2-5 займали померла ОСОБА_20 та відповідач ОСОБА_4 , позивач - ОСОБА_3 займала приміщення 3-1, 3-2, однак у неї він практично не бував, сторони мешкали однією сім`єю. В приміщеннях 1-3, 1-4 займає зараз 3-я особа ОСОБА_6 .

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачку ОСОБА_5 , представника відповідача та 3-ю особу ОСОБА_6 , допитавши свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Жилий будинок літ.«А-1», дерев`яний обкладений цеглою жилою площею 105.1 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 07.07.1997 в рівних частинах належав ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

06 листопада 2007 року відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 08.11.2007 померла мати позивачки - ОСОБА_9 . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_3 реалізувала своє право на спадщину після смерті матері, їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 23.11.2011 та зареєстровано в реєстрі за №5-322 належить 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_9 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачка ОСОБА_3 14.05.2015 зареєструвала своє право власності на 1/4 частину житлового будинку літ.»А-1» з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 10.08.1979 відповідач ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_34 , після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_11 , дружині - ОСОБА_11 .

Відповідач ОСОБА_4 був взятий на квартирний облік за списком хворих психічними захворюваннями та станом на 21.09.1977 року його черга під №10, що підтверджується довідкою від 29.09.1977 №1686 кв.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, які мешкають у приватному домоволодінні від 09.08.2017 у будинку АДРЕСА_1 до складу сім`ї /зареєстрованих/ входять: ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_35 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .

Позивачка ОСОБА_3 зареєстрована у спірному домоволодінні з 22.07.2014 року.

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 від 13.02.2017 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно лікарського свідоцтва про смерть №117 причина смерті - рак попереково-ободової кишки.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.08.2017 Другої Харківської державної нотаріальної контори 16.03.2017 заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_7 .

Відповідачем ОСОБА_4 до суду було подано позов про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та копії технічного паспорту вбачається, що на території земельної ділянки по АДРЕСА_1 житловий будинок з надвірними будівлями: літ. «А-1» - житловий будинок з прибудовами; літ.«Б» - сарай; літ.«Г» -вбиральня; літ.«Ж»-сарай; літ.«З»-льох; літ.«К»- альтанка; №1,2,5,6,7-9-споруди; літ.«Л» - льох; літ.«Н» - льох; літ.«О-3» - житловий будинок з прибудовами (самовільно побудований); літ.«П» - сарай.

Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій самовільно побудованих будівель: житлового будинку літ.«О-3», госп. будівлі літ.«П» по АДРЕСА_1 та можливості їх подальшої експлуатації від червня 2009 року, виконаного ТОВ «Архітектурно-будівельною компанією «КАРКАС» технічний стан основних несучих та огороджуючих конструкцій вказаних будівель класифікується як задовільний. Дані будівлі придатні для подальшої експлуатації за призначенням.

З відповіді на запит адвоката Фуженкова К.Ю. від 26.07.2017 вбачається, що ОСОБА_36 зверталась до органів поліції з питань: 16.05.2017 щодо неправомірних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_37 ; 23.06.2017 щодо конфлікту батька заявниці із знайомими, які прописані у квартирі; 26.06.2017 щодо сусідів батька по АДРЕСА_1 , які систематично вчиняють сварки, надано копії відповідей за вказаними заявами.

З копій відповідей Холодногірського ВП вбачається, що всі звернення перевірені в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян». При проведенні перевірки вживались заходи, направлені на опит гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_37 , але встановити їх знаходження не виявилось можливим.

Згідно договору суборенди №ПДН/0039/з-17 від 01.12.2016 та додатків до нього відповідач ОСОБА_4 отримав в строкове платне користування торговий об`єкт - контейнер за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно договору від 08.08.2017 ОСОБА_4 передав права на суборенду контейнеру за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 03.10.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 14.02.2019 за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку із надвірними будівлями у АДРЕСА_1 без урахування самовільних будівель та споруд в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до п.5.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.1 ст.1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч.2 ст.1259 ЦК).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Необхідно зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261-1265 ЦК.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачкою не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження її доводів щодо перебування ОСОБА_7 у безпорадному стані, черговість спадкування після смерті якої просить змінити позивачка.

Судом встановлено, що позивачка зареєстрована та постійно проживала у спірному домоволодінні з липня 2014 року, до того часу її місце проживання було зареєстровано по АДРЕСА_6 .

Згідно встановлених судом обставин справи, позивачці на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина спірного домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_9 , померлої в 2007 році.

Позивачка зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1992 року по 1999 рік.

Судом встановлено, що позивачка, будучи племінницею ОСОБА_7 опікувалася тіткою, підтримувала з нею родинні відносини. Свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_28 також підтвердили в судовому засіданні, що позивачка опікувалась тіткою, спілкувалася з нею, родини сторін святкували свята разом, приймали гостей.

Разом з тим, суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_27 , яка в судовому засіданні зауважила, що прийшла підтримати позивачку. Крім того, свідок зазначила, що за час спілкування з позивачкою протягом більш як 5-ти років ніколи не бачила відповідача - ОСОБА_4 , хоча приблизно раз на місяць приходила в гості до спірного будинку.

Суд вважає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту матеріального забезпечення ОСОБА_7 , а тому посилання позивачки, що вона займалась торговою діяльністю, отримала значну спадщину, придбала контейнер на ринку за власні кошти, але оформила його на відповідача, суд до уваги не приймає.

Судом встановлено, що підприємницькою діяльністю займався відповідач ОСОБА_4 , який для своєї діяльності орендував контейнер, а свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_28 також підтвердили, що діяльність з продажу рослинної продукції на ринку була спільною у ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яка займалась реалізацією продукції. Вказані обставини підтвердили також і відповідач ОСОБА_5 та 3-я особа ОСОБА_6

Доказів на підтвердження наявності у померлої ОСОБА_7 ішемічної хвороби серця, гіпертонії, перенесення операції на очах суду не надано, тому до уваги такі посилання позивачки не бере. Суд вважає, що не надано доказів безпорадного стану, викликаного похилим віком чи тяжкою хворобою ОСОБА_7 , тобто такого стану, під час якого вона була неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби.

Відповідачка ОСОБА_5 зазначала, що до часу смерті померла ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_4 допомагали їй виховувати доньку, вона залишала дитину на них. Також, 3-я особа ОСОБА_6 посилалась на те, що під час здійснення підприємницької діяльності з продажу рослин на ринку ОСОБА_7 допомагала чоловіку та замість нього носила мішки з рослинами.

Вказані обставини спростовують доводи позивачки щодо перебування ОСОБА_7 у безпорадному стані.

Допустимих доказів того, що ОСОБА_7 у зв`язку з захворюванням раком попереково-ободової кишки, який став причиною її смерті, перебувала у безпорадному стані, не могла самостійно, власними силами, фізично і матеріально забезпечувати (підтримувати) умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, суду не надано.

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не надано належних доказів, які б давали їй право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом. Позивачкою не доведено наявності необхідних юридичних фактів у їх сукупності, тому її вимоги до ОСОБА_4 про зміну черговості спадкування та надання права на спадкування разом з ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.16, 1216-1218, 1259, 1261, 1264, 1268-1270 ЦК України, ст.76-81, 141, 209, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_7 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та зміну черговості спадкування за законом після її смерті з наданням права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_4 - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено 29 серпня 2019 року.

Суддя Л.Л. Шрамко