Справа №: 343/2451/18
Провадження №: 2/0343/139/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Керніцького І. І.,

секретаря - Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить постановити рішення, яким:

шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 219, розірвати;

після розірвання шлюбу залишити проживати разом з нею неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;

стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору та з надання правничої допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що з чоловіком шлюб вони зареєстрували 12.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого вона бажає залишити проживати разом з нею після розірвання шлюбу. У 2016 році після того, як вона вийшла на роботу з відпустки по догляду за дитиною, чоловік змінив свою поведінку в сім'ї, своє відношення до неї. Для чоловіка стало нормою нанесення її образ та принижень, влаштування безпричинних сварок, різного роду докорів. Відповідач у всьому слухався своєї матері, через що в сім'ї теж виникали суперечки, сварки, під час яких вони наносили один одному взаємні образи. Найгірше те, що всі ці постійні сімейні конфлікти проходили в присутності їхнього малолітнього сина, що могло негативно вплинути на психологічний стан дитини, на його розвиток та виховання, на його уяву про нормальну модель сім'ї. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя між ними стало неможливим. Не проживають разом з грудня 2017 року і не підтримуємо ніяких сімейних відносин, шлюб їх носить лише формальний характер. Примирення між ними, сторонами, та збереження сім'ї неможливе, оскільки після 2016 року до грудня 2017 року вони неодноразово відновлювали сімейні відносини, однак примирення між ними не дало бажаних результатів.

Позивачка в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевказані обставини. Просила позов задоволити.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив проти їх задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечать закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.4) свідчить про те, що між ОСОБА_2, та ОСОБА_1, 12.11.2011 року був укладений шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 219. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка "ОСОБА_2", дружини "ОСОБА_1".

Від спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 а.с.5).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім'ї.

Сторони не бажають зберегти сім'ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім'я розпалася.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 12 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 219 - розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з мамою, позивачкою по справі ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 гривень сплаченого судового збору та 700,00 гривеньвідшкодування витрат з надання правничої допомоги згідно квитанцій.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель АДРЕСА_2.

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький