Провадження № 2/761/4717/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Токач М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошову суму за Договором позики від 18 вересня 2015 року у розмірі 150 000 доларів США, з конвертацією цієї суми в національну валюту за курсом НБ України на день здійснення платежу, 1 001 250 грн. - штрафу за прострочення повернення суми позики, 358 874,26 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги мотивує тим, що 18 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, згідно якого останній отримав від позивача грошові кошти у сумі 150 000 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути позику до 18 березня 2016 року. Разом з тим, боргові зобов`язання ОСОБА_3 не виконані, що стало підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року у справі відкрито провадження.

Ухвалою суду від 08 липня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав, що викладені у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 53, за умовами якого ОСОБА_2 отримав від позивача грошові кошти у сумі 3 240 000 грн., для особистих потреб та зобов`язався повернути позику на умовах та в строк, передбачених цим Договором (.п. 1 Договору).

За умовами п. 2 Договору грошові кошти у розмірі 3 240 000 грн., що за курсом Національного банку України станом на 18 вересня 2015 року становить 150 000 доларів США, які є предметом цього договору, передані готівкою позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього Договору. Підписанням цього Договору позичальник підтверджує факт одержання ним позикодавця грошових коштів.

Позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві суму позики до 18 березня 2016 року (п. 5 Договору).

Разом з тим, позичальник суму позики не повернув.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідачем порушено зобов`язання за договором позики, відтак останній зобов`язаний повернути позивачеві суму позики у розмірі 150 000 доларів США.

У відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення грошова сума у розмірі 150 000 доларів США, з конвертацією цієї суми в національну валюту України за курсом Національного банку України на день здійснення платежу.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 9 Договору позики, у разі, коли позичальник своєчасно та повністю не поверне позикодавцю позику згідно цього Договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 25 % від суми простроченого зобов`язання.

Таким чином, відповідач зобов`язаний також сплатити на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 1 001 250 грн. (150 000 доларів США * 26,70 грн. / 4).

За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про правомірність вимоги щодо стягнення 3 % річних за період прострочення з 19 березня 2016 року по 14 березня 2019 року у розмірі 258 874,26 грн. (4 005 000 * 1091 дн. *3%).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, а отже з останнього на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 150 000 доларів США, штраф за прострочення повернення суми позики у розмірі 1 001 250 грн., а також 3 % річних за період з 19 березня 2016 року по 14 березня 2019 року у розмірі 258 874,26 грн.

Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 9605,00 грн., що сплачений ним при поданні позову до суду у відповідності до платіжного доручення № 64 від 15 березня 2019 року.

Керуючись ст. 10, 11, 57-61, 79, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. ст. 525, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму за Договором позики від 18 вересня 2015 року у розмірі 150 000 доларів США, з конвертацією цієї суми в національну валюту за курсом Національного банку України на день здійснення платежу, 1 001 250 грн. - штраф за прострочення повернення суми позики, а також 358 874,26 грн. - 3 % річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9605,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , іпн - НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 , іпн - НОМЕР_2 .

Суддя: