УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року

м. Харків

Справа № 2012/4613/2012

Провадження № 22-з/818/399/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Колтунової А.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про самовідвід у справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», приватного акціонерного товариства «Термолайф», Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерства охорони здоров`я України, Державної служби геології та надр України, Харківської міської ради Харківської області, прокуратури Харківської області, Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Жовтневої районної державної адміністрації Харківської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, управління Держсанепідемслужби у м. Харкові в особі Головного управління Держсанепідемслужби у Харківській області, Жовтневого районного відділу ГУ ДСНС України у Харківській області в особі Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань в особі Харківського національного медичного університету, Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради, Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка №22», Державного підприємства «Гипрококс», Головного управління Держпраці у Харківській області, Українського науково-дослідного вуглехімічного інституту, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович Вікторії Валеріївни, судді Харківського окружного адміністративного суду Спірідонова Михайла Олександровича про усунення шкоди життю і здоров`ю та відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 з інших підстав.

21 жовтня 2019 року ОСОБА_2 подала заяву про постановлення судом додаткового рішення по апеляційній скарзі від 24 квітня 2018 року на рішення суду від 05 березня 2018 року по справі № 2012/4613/2012.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року справу за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 31 жовтня 2019 року.

У зв`язку з перебуванням судді Бровченко І.О. 31 жовтня 2019 року в щорічній відпустці справа не слухалась, розгляд справи відкладено до 21 листопада 2019 року.

Про відкладення розгляду справи ОСОБА_2 була повідомлена в приміщенні суду.

ОСОБА_2 подала до суду повідомлення про створення реального конфлікту інтересів.

Заява мотивована тим, що справа призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, що порушує права апелянта. ОСОБА_2 перебуває в неврегульованому реальному конфлікті інтересів з суддями ОСОБА_1 та ОСОБА_17 .

У зв`язку із неврегульованим конфліктом інтересів, на її думку, призначення розгляду справи є недоцільним та судді мають право оголосити собі самовідвід.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року заяву ОСОБА_2 , яка була розцінена колегіями суддів як відвід суддям Бровченко І.О. та Колтуновій А.І., визнано необґрунтованою.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у задоволені заяви ОСОБА_2 про відвід ОСОБА_1 , ОСОБА_17 відмовлено.

В судовому засіданні 22 листопада 2019 року при з`ясуванні у учасників справи питань щодо наявності відводів колегії суддів Решетько О.С. зазначила, що існує реальний конфлікт інтересів. Крім того, вона не погоджується щодо розподілення її заяви про ухвалення судового рішення судді Бровченко І.О., який не приймав участь у розгляді справи та ухвалення судового рішення від 11 вересня 2018 року. Також посилається, що справа порушення в порядку спрощеного позовного провадження, але остання повинна проводитись, на думку заявника, в загальному порядку. У зв`язку із неврегульованим конфліктом інтересів, на її думку, розгляд справи є недоцільним.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року про відвід судді Бровченку І.О. визнано необґрунтованою.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Бровченку І.О. залишено без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року поновлено провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

При вирішенні питання про призначення справи до судового розгляду, з урахуванням необхідності забезпечити передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, з метою уникнення у ОСОБА_2 сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду її заяви про ухвалення додаткового рішення відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя Бровченко І.О. заявив самовідвід.

Обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заяву судді Бровченка І.О. про самовідвід необхідно задовольнити з наступних підстав.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Так, відповідно до пунктів 3, 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Чатиною першою статті 39 ЦПК України визначено, що за наявності підстав, зазначених у статях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з частинами 1, 9 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав та основних свобод людини встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. (п. 1).

Як зазначається у п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухвалених 17.11.2010 р., зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом» (п. 11).

Крім того, Консультативна рада європейських суддів у п. 12 Висновку № 1 (2001) наголошує: «Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано»

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 від 19.05.2006 року, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

За змістом пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У п.132 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гарабін проти Словаччини» (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Відповідно до рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України" від 15.10.2010 року, для забезпечення неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Колегія суддів, враховуючи наявність у ОСОБА_2 переконання щодо можливості судді Бровченко І.О. бути упередженим та необ`єктивним при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення, з метою уникнення конфлікту інтересів до розгляду справи та сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду справи, забезпечити право на справедливий суд, застосовуючи статтю 6 § 1 Конвенції про захист прав та основних свобод людини та пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, вважає, що наявні правові підстави для задоволення самовідводу судді Бровченка І.О.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, статей 34, 36, 39, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заявлений самовідвід судді Бровченка Ігоря Олександровича - задовольнити.

Справу за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», приватного акціонерного товариства «Термолайф», Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерства охорони здоров`я України, Державної служби геології та надр України, Харківської міської ради Харківської області, прокуратури Харківської області, Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Жовтневої районної державної адміністрації Харківської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, управління Держсанепідемслужби у м. Харкові в особі Головного управління Держсанепідемслужби у Харківській області, Жовтневого районного відділу ГУ ДСНС України у Харківській області в особі Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань в особі Харківського національного медичного університету, Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради, Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка №22», Державного підприємства «Гипрококс», Головного управління Держпраці у Харківській області, Українського науково-дослідного вуглехімічного інституту, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович Вікторії Валеріївни, судді Харківського окружного адміністративного суду Спірідонова Михайла Олександровича про усунення шкоди життю і здоров`ю та відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року, передати до канцелярії Харківського апеляційного суду на повторний автоматизований розподіл за допомогою автоматизованої системи документообігу суду для визначення іншого складу суду для розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно, з моменту її підписання суддями та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова