Провадження № 6/592/195/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., секретар судового засідання Шипиленко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017 р. по справі № 592/10902/16-ц,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Стадник С.В. звернувся до суду з вказаною заявою і просить суд відстрочити виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/10902/16-ц про усунення ОСОБА_2 перешкоди в користуванні жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом його вселення у квартиру та передачі йому ключів від квартири від 06.04.2017 p., яке було поновлено у виконанні постановою Верховного Суду від 13.06.2019 р., до набрання рішення у справі № 592/7597/18 законної сили, але не менше ніж на один рік. Заява мотивована тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 жилим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_2 , шляхом його вселення у квартиру та передачі йому ключів від квартири. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30.08.2017 р. вказане рішення суду залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 13.06.2019 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Зазначає, що їй зрозумілий зміст та значення постанови Верховного Суду та вона має намір виконати постанову Верховного Суду та рішення Ковпаківського районного суду м. Суми, однак виконанню такого наразі може стати в перешкоді той факт, що ОСОБА_2 подано позовну заяву про визначення порядку користування квартирою. Вказує, що предмет позову у справі про визначення порядку користування квартирою та у справі про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, стосуються одного й того самого приміщення - квартири за адресою АДРЕСА_2 . Вважає, що здійснення виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017 p. буде суттєво ускладнювати виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/7597/18 або зробить його неможливим до виконання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.04.2017 р. рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 жилим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_2 , шляхом його вселення у квартиру та передачі йому ключів від квартири (а.с. 64).

Ухвалою Апеляційного суду м. Суми від 30.08.2017 р. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017 р. залишено без змін (а.с. 130-131).

Постановою Верховного суду від 13.06.2019 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017 р. та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 30.08.2017 р. залишено без задоволення (а.с. 170-173).

Звертаючись до суду з вказаною заявою заявник зазначає, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.07.2018 р. прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, а саме щодо тієї самої квартири щодо якої було ухвалено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017 р. та вважає, що здійснення виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017 p. буде суттєво ускладнювати виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми у справі про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, яка прийнята до розгляду судом 09.07.2018 р. (а.с. 188).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 435 ЦПК України,- за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За змістом статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає з урахуванням установлених обставин, які ускладнюють або виключають виконання рішення.

Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Конструкція зазначеної статті передбачає, що у процесі виконання виконавчого документа державним виконавцем можуть виникнути обставини, що перешкоджають або утруднюють примусове виконання.

До таких можна віднести обставини, які свідчать про те, що матеріальне становище боржника не дає змоги виконати вимоги виконавчого документа у встановлені строки чи є спосіб або порядок виконання більш вигідний для боржника.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Аналогічні роз`яснення містяться у п. 10 Постанови Верховного Суду України № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року з наступними змінами і доповненнями, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконане повністю.

При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У даному випадку заявником не наведено жодних обставин, передбачених ст. 435 ЦПК України, які утруднюють виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017 р., оскільки усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення та передачі ключів від квартири та визначення порядку користування квартирою дійсно стосуються одного й того ж самого предмету квартири АДРЕСА_1 , однак фактично є незалежними одна від одної обставин, а надання можливості користування квартирою до вирішення спору у справі про визначення порядку користування нею жодним чином не може бути ускладненням виконання рішення.

З огляду на викладене, підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду судом не встановлено, оскільки заявником не доведено наявності виключних обставин, які б утруднювали або робили неможливим виконання рішення у порядку, який передбачений законодавством. За наведених вище обставин в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 18, 80, 354, 435 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2017 р. по справі № 592/10902/16-ц залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв