КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 756/2625/18
Головуючий у першій інстанції - Диба О.В.
Номер провадження № 22-ц/824/9929/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» про усунення перешкод у реалізації права власності, скасування декларації, приведення фасаду будинку в первинний стан, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом та просив усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме: належною ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 , шляхом приведення суміжної квартири АДРЕСА_2 , власниками якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в первісний стан, відповідно до державних будівельних норм та скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт від 28 січня 2013 року та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 21 лютого 2013 року та зобов`язати привести фасад будинку в первинний стан.

Позов мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 24 грудня 2012 року він є власником квартири АДРЕСА_1 . Власниками квартири АДРЕСА_3 що розташована поверхом нижче є відповідачі у вказаній справі.

У 2003 році відповідачі розпочали реконструкцію належної їм квартири, яка була пов`язана не тільки із внутрішнім переплануванням квартири, а й з перебудовою вентиляційної системи, зміною фасадної сторони будинку, що також впливає на вентиляцію в квартирі позивача. Позивач та його дружина ОСОБА_6 неодноразово звертались до різних організацій, проте питання так і не було вирішено.

Позивач зазначає, що наслідком перепланування було порушення вентиляційних системи в його квартирі, що з часом стало негативно впливати на стан здоров`я членів родини позивача. Вказує, що через вентиляційну систему систематично потрапляють сторонні запахи, що унеможливлює користування позивачем та його родиною своєю квартирою.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що через наявність в його квартирі сторонніх запахів він із своєю родиною не можуть там проживати та вважає, що це є наслідком умисних дій відповідачів. Зазначає, що через такі сторонні запахи почав страждати на алергію, яка викликає сухий кашель, дере у горлі та викликає головні болі. Наголошує, що в проекті реконструкції квартири АДРЕСА_3 не вказано, що було демонтовано бокову стіну балкону, що закривала балкон, та встановлено двері для виходу на прибудований балкон. Вважає, що проведена реконструкція зачепила й фасадну стіну, частина якої знаходиться під належною позивачу квартирою та унеможливлює проведення провітрювання приміщення та, як наслідок, відбулось порушення вентиляційних систем.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у справі ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи позивача та вважає їх надуманими та недоведеними, оскільки він та члени його сім`ї, як власники, з дотриманням державних будівельних норм, із затвердженням проекту та відповідних дозволів та здачі в експлуатацію, здійснили перепланування та прибудову до своєї квартири лише частини балкону в межах площі, що відповідає їх квартирі. Будь яких перепланувань чи перебудови вентиляційних каналів чи інших елементів квартири в середині квартири здійснено не було, так як і не було будівельних робіт відносно квартири позивача. Тому доводи, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними. Окрім того не надав позивач суду доказів , що із його квартири в квартиру позивача потрапляють сторонні запахи. Безпідставними на думку відповідача є вимоги щодо перебудови ним балкону в первісний стан, оскільки правомірність здійснення ним перепланування балкону та відповідна зміна фасаду будинку уже було предметом розгляду в судах за зверненням КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м.Києва і рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01 лютого 2013 року підтверджено правомірність вказаного перепланування. З урахуванням викладеного просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

При апеляційному розгляді справи позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 викладені в апеляційній скарзі доводи підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач у справі ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 заперечили щодо доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення.

Відповідачі у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_9 заперечили щодо доводів апеляційної скарги та пояснили, що перепланування їх квартири проводилося у 2003 році з відповідними дозволами та затвердженим проектом. Вказана перебудова стосувалася лише добудови частини балкону на рівні інших балконів цього ж будинку і не стосувалася квартири позивача. Безпідставними є доводи позивача і в частині перепланування та перебудови вентиляційної системи, оскільки в самій квартирі будівельні роботи не здійснювали. Вважають, що вказаний позов позивачем поданий із-за неприязних стосунків до їх сім`ї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що згідно свідоцтва про право власності від 24 грудня 2012 року квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить позивачу - ОСОБА_1 (а.с.8 т.1).

Згідно свідоцтва про право власності від 24 квітня 2013 року квартира АДРЕСА_2 на праві власності належить відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в рівних частках (а.с.119).

Відповідачі у справі, як власники квартири АДРЕСА_2 , починаючи з 2004 року вчиняли дії направлені на перебудову належної їм квартири.

Також судом першої інстанції було встановлено, що у зв`язку з тим, що позивачу проведення вказаного ремонту спричиняло незручності у вигляді сторонніх запахів з вентиляційних каналів, сім`я позивача зверталася до Оболонської РДА в м. Києві, КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва з відповідними заявами.

Згідно відповіді Оболонської РДА в м. Києві від 03 серпня 2004 року відповідачу було вручено припис для надання відповідної документації на перепланування.

Згідно акту обстеження від 14 квітня 2008 року, складеного комісією ЖЕК № 504 та затвердженого начальником ЖЕК № 504, встановлено, що у кв. АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач, ремонтні роботи не проводяться, перепланування не виявлено, в кухні демонтовано підвіконня, що не являється переплануванням.

З відповіді Оболонської РДА в м. Києві №Р-835 від 20 травня 2011 року вбачається, що власником квартири АДРЕСА_3 демонтовано балконні двері та перегородку на кухні, влаштовано балкон на стіні фасаду, про що складено відповідний акт від 17 травня 2011 року, відповідно до якого влаштовано балкон без проектно-дозвільної документації.

Згідно з приписом КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району в м. Києві №164 від 17 травня 2011 року відповідача просили надати документи на перепланування квартири, а саме прибудови балкону.

За повідомленням Оболонської РДА в м. Києві від 11 серпня 2011 року у зв`язку з ненаданням відповідачем проектно-дозвільної документації на перепланування КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва звернулося у червні 2012 року до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до відповідачів у вказаній справі щодо приведення фасадної частини будинку в первісний стан. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2013 року позов був задоволений, однак рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2013 року зазначене рішення Оболонського районного суду було скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог КП (а.с.152,153 т.1).

Листом Оболонської РДА в м. Києві від 14жовтня 2013 року позивачу рекомендовано звернутись до суду за захистом свого майнового або немайнового права та інтересу, якщо він вважає, що діями відповідачів порушені його права як співвласника квартири.

Також судом встановлено, що у січні 2013 року відповідачі у справі, як власники квартири АДРЕСА_2 , звернулися із заявою до директора ТОВ «Творча Архітектурна майстерня «А.Володарська» із листом замовлення на виготовлення проектної документації щодо реконструкції їх квартири. (а.с.142 т.1)

В січні 2013 року зазначеним ТОВ на замовлення відповідачів у справі було розроблено проект реконструкції квартири АДРЕСА_2 ( а.с. 133-151 т.1).

Зазначеним проектом було передбачено: демонтаж перегородки між коридором та шафою, засклення балкону, монтаж нових перегородок, влаштування дверей у вбудовану шафу, об`єднання кухні з балконом. Крім того, були передбачені конструктивні зміни, зокрема, демонтаж підвіконня у кухні та розширення існуючого балкону.

30 січня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано декларацію відповідачів про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_2 (а.с.122-125 т.1).

Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої 21 лютого 2013 року, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, на об`єкті за адресою АДРЕСА_5 виконано всі передбачені проектною документацією роботи, відповідно до державних будівельних норм, стандартів і правил. Обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після випробування у визначеному порядку (а.с.126-132 т.1).

Згідно відповіді Оболонської РДА в м. Київі №104-ОП/Р-14407/1-4167 від 26 вересня 2017 року , власником квартири АДРЕСА_2 надано копії дозвільної документації на здійснення відповідних перепланувань.

Згідно акту ЖЕД-504 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» №276 від 03.10.2017 при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що вентиляційні канали у вказаній квартирі знаходяться у задовільному технічному стані, але заклеєні папером власниками квартири, через що порушено вентиляцію в квартирі. Балкон засклений, знаходиться у задовільному технічному стані, вікна мешканці не відкривають. Сторонніх запахів не виявлено. Це також підтверджується відповіддю Оболонської РДА в м. Києві №104/ОП/Р-1608-4569 від 18.10.2017.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що твердження позивача щодо створення йому відповідачами незручностей у проживанні в його власній квартирі, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, у зв`язку чим підстав для задоволення позову про усунення перешкод у реалізації права власності, скасування декларації, приведення фасаду будинку в первинний стан не знайшов.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судом першої інстанції судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Аналогічні положення містяться у статті 319 ЦК України.

Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Особи користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення й не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків.

Стаття 383 ЦК України встановлює, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

З врахуванням викладених норм права, а також того, що позивач як власник квартири АДРЕСА_6 , а відповідачі, як співвласники квартири АДРЕСА_2 , мають рівні права на захист порушеного права власності, на правомірність володіння та безпечне користування належного їм майном, а також на непорушність вказаних прав власника.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлених судом обставин ОСОБА_1 як власник квартири АДРЕСА_1 просив суд захистити його права власника на безпечне користування квартирою від дій відповідачів щодо неправомірного перепланування та перебудови квартири АДРЕСА_3 в цьому ж будинку в частині вентиляційних каналів, що призводить до потрапляння в йому помешкання сторонніх, неприємних запахів та шкодить його здоров`ю та здоров`ю членів його родини.

Відмовляючи у задоволенні вказаних позовних вимог суд першої інстанції посилався на те, що позивачем зазначені ним обставини не доведенні.

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про перепланування вентиляційних каналів та створення цими діями відповідних умов для потрапляння у квартиру позивача неприємних запахів ОСОБА_1 до суду першої інстанції не подавав, хоч відповідно до вимог ст. 12 ч.3, ст. 13 ч. 3 ЦПК України саме на сторони у справі покладений обов`язок довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 2 статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку

Згідно з пунктом 1.4.1 Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Пунктом 1.4.3 Правил передбачено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається (абзац 2 пункту 1.4.4 Правил).

При цьому для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися документи, серед яких згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності (пункт 1.4.5 Правил).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі у справі, як власники квартири, здійснили перепланування та перебудову належної їм квартири лише в частині добудови частини балкону, та збільшення, у зв`язку з цим, площі кухні із 7.1 кв.м. до 10.4 кв.м., а також частини балкону на 2.3 кв. м., а всього нежитлова площа квартири збільшилася на 6.6 кв.м. (а.с.148,150 т.1).

Відповідно до стаття 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» зазначена перебудова була належним чином узаконена шляхом виготовлення та затвердження провідним архітектором проекту ОСОБА_10 ( а.с.134 т.1).

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2013 року інспекцією ДАБК у м. Києві у порядку, визначеному ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Будь яких порушень державних будівельних норм при реєстрації вказаної декларації уповноважений державою орган не виявив.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про незаконність рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 28 січня 2013 року та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 21 лютого 2013 року та зобов`язати привести фасад будинку в первинний стан.

При цьому, колегією суддів враховується, що правомірність здійснення перепланування та перебудови квартири відповідачів уже було предметом судового розгляду за звернення комунального підприємства «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району у м. Києві до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діяли також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 і рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог КП та підтверджено законність вказаного перепланування та перебудови.

Разом з тим, доказів, що зазначеним переплануванням завдано шкоди позивачу як власнику квартири, що розташована над квартирою відповідачів, ОСОБА_1 не подано. Не заявляв він і клопотання про проведення обстеження квартири відповідачів на відповідність здійсненого перепланування умовам, викладених в проекті, в тому числі і в частині вентиляційних каналів, при тому, що відповідно до затвердженого проекту проведення будь яких робіт в частині вентиляційних каналів не передбачено ( а.с.148, 151 т.1).

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право у встановленому порядку, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням наведених правил правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, і відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач у справі не довів ті обставини на які посилався на підставу своїх позовних вимог, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого та справедливого висновку про відмову у задоволенні позову.

Рішення місцевого суду ухвалено з дотриманням норм процесуального законодавства та норм матеріального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Мотивований текст постанови виготовлено 12 вересня 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв