Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1474/18
№ 2/733/44/19
Рішення

Іменем України

"18" січня 2019 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі :

головуючого судді Карапиш Т.В.

при секретарі Донченко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Ічнянська районна державна адміністрація Чернігівської області як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачі являються батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана сім'я перебуває на обліку як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах в Ічнянському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді у зв'язку з складними стосунками в родині та взята 27 жовтня 2017 року під соціальний супровід, оскільки відповідачі схильні до вживання спиртних напоїв, мають незадовільні умови проживання, недостатньо приділяють увагу до виховання та розвитку дитини. В ході соціального супроводу до роботи з даною сім'єю залучалися ст. інспектор з ювенальної превенції Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Попова В.В., дільничий офіцер Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Рибалко А.А., служба у справах дітей Ічнянської РДА та працівники дитячого відділення КЛПЗ «Ічнянська ЦРЛ». Сім'я ОСОБА_1 не має постійного місця проживання, ведуть бродячий спосіб життя, зловживають спиртними напоями. Старші діти ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на даний час перебувають у Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. ОСОБА_2 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та за ч. 2 ст. 184 КУпАП. Розпорядженням Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 255 від 29 жовтня 2018 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відібрано малолітню дитину ОСОБА_3 у зв'язку з безпосередньою загрозою життю та здоров'ю дитини, без позбавлення їх батьківських прав. На даний час дитина перебуває в комунальному закладі медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». Оскільки відповідачі не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, не створюють належні умови для її проживання, зловживають спиртними напоями, свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дитини, просить суд відібрати малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без позбавлення їх батьківських прав.

Представник органу опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити, так як відповідачі не піклуються про малолітню доньку, зловживають спиртними напоями, не забезпечують їй нормальне існування, так як ведуть бродячий спосіб життя, постійне місце проживання відсутнє, а тому відібрання відповідатиме інтересам дитини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, але надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечували.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов'язками батьків.

Судом встановлено, що відповідачі по справі являються батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3-5 ).

Сім'я ОСОБА_1 перебуває на обліку як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах в Ічнянському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді у зв'язку з складними стосунками в родині та взята 27 жовтня 2017 року під соціальний супровід, оскільки відповідачі схильні до вживання спиртних напоїв, мають незадовільні умови проживання, недостатньо приділяють увагу до виховання та розвитку дитини. В ході соціального супроводу до роботи з даною сім'єю залучалися ст. інспектор з ювенальної превенції Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Попова В.В., дільничий офіцер Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Рибалко А.А., служба у справах дітей Ічнянської РДА та працівники дитячого відділення КЛПЗ «Ічнянська ЦРЛ» (а.с.13-14).

Як вбачається із акту відвідування сім'ї від 26 жовтня 2018 року дана сім'я не має постійного місця проживання, ведуть бродячий спосіб життя. ОСОБА_2 із донькою перебувала у будинку сторонньої особи ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1. Санітарний стан помешкання незадовільний (а.с.8).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) від 29 грудня 2018 року зазначено, що сім'я проживає у будинку батьків ОСОБА_1 Санітарний стан помешкання задовільний (а.с.31).

Питання про відібрання у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 малолітньої дитини розглядалося неодноразово на засіданнях координаційної ради по соціальному супроводу сімей та осіб, що опинилися в складних життєвих обставинах. Розпорядженням Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 255 від 29 жовтня 2018 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відібрано малолітню дитину ОСОБА_3 у зв'язку з безпосередньою загрозою життю та здоров'ю дитини, без позбавлення їх батьківських прав (а.с.9).

Відповідно до розпорядження Ічнянської РДА від 29 жовтня 2018 року № 256 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, направлена до комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія», де і перебуває на даний час (а.с.30).

Частини 1, 2 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" вказують, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що відповідачі не піклувалися про здоров'я дитини, не забезпечували їй необхідного харчування і медичного догляду, не виконували рекомендацій центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, що підтверджується матеріалами справи (а.с.10-11), суд приходить до висновку про встановлення факту винної поведінки відносно їх ухилення від виконання батьківських обов'язків щодо виховання малолітньої дитини ОСОБА_3

Враховуючи викладене та те, що відповідачі повністю погодилася із позовними вимогами органу опіки та піклування, не заперечували проти відібрання доньки, що підтверджується заявами, поданими до суду, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідачів дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення батьківських прав.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 23, 58, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в АДРЕСА_3, проживаючої в АДРЕСА_2, малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення їх батьківських прав.

Малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити в комунальному закладі медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія».

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок солідарно.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Карапиш