ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року

м.Суми

Справа №583/5079/18

Номер провадження 22-ц/816/241/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Собина О. І.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

скаржник - ОСОБА_1,

суб'єкт оскарження - Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

заінтересовані особи: ОСОБА_2, Головне територіальне управління юстиції у Сумській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2018 року в складі судді Ярошенко Т.О., постановлену у м. Охтирка, повний текст якої складено 29 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

27 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, у якій просила:

1) визнати неправомірними бездіяльність начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - відділ ДВС) Богомола С.М. та державних виконавців відділу ДВС, відповідальних за примусове виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року №583/167/15-ц (2/583/214/15) про стягнення з ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 22 січня 2015 року, аліменти сплачувати матері дитини ОСОБА_6, та рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2015 року №583/848/15-ц (2/583/454/15) про стягнення з ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/20 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання ОСОБА_6 до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи стягнення з 20 березня 2015 року, по не доведенню та не надісланню поштою на виконання вимог та в порядку, передбаченому ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачу рекомендованими листами з повідомленнями про вручення постанов відділу ДВС про повернення виконавчих документів стягувачу;

2) визнати неправомірними бездіяльність начальника відділу ДВС Богомола С.М. та державних виконавців відділу ДВС, відповідальних за примусове виконання вказаних рішень Охтирського міськрайонного суду від 05 березня 2015 року та 18 травня 2015 року, по не проведенню та не доведенню до стягувача розрахунків про заборгованість з аліментів;

3) визнати незаконними та скасувати постанови відділу ДВС про повернення виконавчих документів (листів) стягувачу на виконання вказаних рішень Охтирського міськрайонного суду від 05 березня 2015 року та 18 травня 2015 року, в частині відсутності заборгованості по сплаті аліментів на виконання зазначених судових рішень про стягнення аліментів станом на 01 серпня 2016 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року у справі №583/167/15-ц стягнуто з ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, починаючи стягувати з 22 січня 2015 року, аліменти сплачувати матері дитини ОСОБА_6.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2015 року у справі №583/848/15-ц стягнуто з ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/20 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання ОСОБА_6 до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи стягувати з 20 березня 2015 року. Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання визначений до 09.09.2017 року.

В подальшому після одруження з ОСОБА_7 вона змінила своє прізвище на ОСОБА_7 на підставі свідоцтва від 27.12.2017 року.

В 2016 році ОСОБА_1 відкликала виконавчі листи на виконання рішень Охтирського міськрайонного суду від 05 березня 2015 року про стягнення аліментів на дитину та від 18 травня 2015 року про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку.

Однак, у 2018 року ОСОБА_1 вирішила поновити виконавчі провадження.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2018 року у справі №583/848/15-ц, залишеним без зміни постановою Апеляційного суду Сумської області від 29 серпня 2018 року, було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до примусового виконання на виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2018 року у справі №583/167/15-ц була задоволена заява про видачу дубліката вищевказаного виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини.

12 липня 2018 року до відділу ДВС нею направлена заява про примусове виконання судового рішення про стягнення аліментів на дитину з дублікатом виконавчого листа.

Постановою відділу ДВС від 18 липня 2018 року було відкрито виконавче провадження №56797025. Державним виконавцем було також проведено розрахунок заборгованості за вказаним виконавчим листом зі сплати аліментів від 19 червня 2018 року за період з 22 січня 2015 року по 18 липня 2018 року на суму 55856,72 грн.

Поштою ОСОБА_1 отримала новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 12 вересня 2018 року, в якому була визначена значно менша сума заборгованості по аліментам в розмірі 24685,72 грн, замість попереднього 55856,72 грн без будь-яких роз'яснень, пояснень та підстав зміни розрахунку.

За повідомленням відділу ДВС від 27 вересня 2018 року, зазначено, що стягувач 05 липня 2016 року відкликала виконавчий лист, а аліменти утримані по 01 серпня 2016 року, тому заборгованість відсутня.

З цим ОСОБА_1 не погоджується та вказує, що вона не подавала заяву про відсутність заборгованості або виплату аліментів станом на 05 липня 2016 року або станом на 01 серпня 2016 року.

На даний час мається два виконавчих провадження №48077711 про стягнення на користь ОСОБА_6 аліментів, але у стадії завершення, та №56797025 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини у 2018 році в стадії виконання.

За повідомленням Управління ДВС ГТУЮ у Сумській області від 10 жовтня 2018 року та від 31 жовтня 2018 року щодо виконання вищезазначених судових рішень про стягнення аліментів зазначається, що заборгованість по аліментам станом на 01 серпня 2016 року відсутня.

12 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до відділу ДВС із заявою про видачу копії документів з матеріалів справ виконавчих проваджень №47621226. Однак 26 листопада 2018 року вона отримала відповідь, що виконавчі провадження знищені, а постанови про повернення виконавчих документів нібито направлялися стягувачу.

ОСОБА_1 з цим не згодна та вказує, що станом на 27 листопада 2018 року офіційне повідомлення з копіями документів не надходили. Вказує, що копію постанови про повернення виконавчих документів вона не отримувала, на даний час існує спір про заборгованість по аліментам.

Крім того, зазначає, що строк подання скарги пропущений з поважних причин, тому просить його поновити.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2018 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто особі, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у даній справі скарга заявлена щодо складання розрахунку заборгованості з аліментів у 2018 році та не доведення причин та підстав зміни розрахунку у бік зменшення, тому суд дійшов помилкового висновку щодо пропуску звернення до суду із скаргою.

У відзиві на апеляційну скаргу відділ ДВС зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судом постановлене законне та обґрунтоване судове рішення, тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Головного територіального управління юстиції у Сумській області Лютого М.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи без розгляду та повертаючи скаргу ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником було пропущено десятиденний строк звернення до суду зі скаргою, а наведені причини поновлення зазначеного строку визнані судом не поважними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 447 ЦПК України, яка кореспондується зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 448 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Також, частиною 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з аналізу приведених норм права, слід дійти висновку, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод, законних інтересів.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом за клопотанням особи за наявності поважних причин, а у разі відсутності підстав для його поновлення, скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду.

Предметом оскарження у даній справі є бездіяльність посадових осіб відділу ДВС щодо не направлення ОСОБА_1 постанов про повернення виконавчих документів стягувачу, що видані на підставі рішень Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року та 18 травня 2015 року, скасування вказаних постанов в частині відсутності заборгованості по аліментах станом на 01 серпня 2016 року, а також не направлення ОСОБА_1 відділом ДВС розрахунків заборгованості з аліментів, стягуваних на підставі вказаних рішень суду.

Як зазначає ОСОБА_1 у своїй скарзі, що нею ще у 2016 році було відкликано виконавчі листи з примусового виконання вказаних рішень суду, у червні 2018 року в судовому порядку за її зверненнями вирішувалось питання про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дружини та про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини, у вересні 2018 року відділом ДВС повідомлено ОСОБА_1 про різні суми заборгованості по аліментах та про відсутність такої заборгованості станом на 01 серпня 2016 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду, оскільки скаржником було пропущено десятиденний строку звернення до суду зі скаргою на дії посадових осіб ДВС з підстав її обізнаності про обставини, що є предметом скарги у даній справі, а причини пропуску такого строку правильно визнанні судом неповажними.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, а тому не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю.Кононенко

В.І. Криворотенко

О.І. Собина