ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/6748/19
Провадження № 22-ц/4820/1588/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2019 року (суддя Продан Б.Г.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування своїх вимог вказував, що згідно з судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду від 08.02.2019 року з нього на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, крім доньки ОСОБА_3 , на його утриманні знаходиться ще одна малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач на теперішній час ніде не працює, припинив підприємницьку діяльність 23.01.2019 року, перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_4 , яка також не працює у зв`язку із доглядом за їх малолітньою дитиною.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у встановленому судовим наказом розмірі, а тому просив суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 червня 2019 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції врахував майновий стан обох батьків, а також наявність у позивача ще однієї малолітньої дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у позові про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування скарги вказувала, що судом при ухваленні рішення не надано належної оцінки, що ОСОБА_2 є працездатною людиною, яка спочатку працювала на державній посаді, а в подальшому здійснювала підприємницьку діяльність, здатний забезпечити себе, обох своїх дітей та нову дружину, з якою він перебуває у фактичних шлюбних стосунках. Не враховано та не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_2 приховав від суду те, що, окрім зареєстрованого місця проживання, має на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , також володіє на праві постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства, площею 3,43 га, що знаходиться за адресою Лісовогринівецька сільська рада Хмельницького району, кадастровий номер :03:011:0232 . Також не враховано і те, що позивач планує понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн., у справі №686/7801/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спільному майні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та відповідні їм правовідносини, всебічно та об`єктивно досліджено наявні у справі докази, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, та підтверджується наявними у справі доказами, що згідно судового наказу Хмельницького міськрайонного суду від 08 лютого 2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На утриманні позивача знаходиться ще одна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.10.2018 року, виданим Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Хмельницькій області.

На даний час позивач офіційно не працює, із 23.01.2019 року припинив підприємницьку діяльність, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також встановлено, що кожна із сторін мають у власності нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За змістом п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

В силу ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

За змістом указаного процесуального закону наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок наказного провадження встановлює спрощену процедуру вирішення спору, в тому числі спору про стягнення аліментів на дітей в певних частках заробітку (доходу) платника аліментів, а також визначає право боржника на звернення до суду з позовом про зменшення визначеного у судовому наказі розміру аліментів.

В силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Із положень ч.1 ст.183 СК України слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, крім доньки ОСОБА_3 , на утриманні ОСОБА_2 , знаходиться ще одна донька ОСОБА_4 , яку за законом позивач теж зобов`язаний утримувати, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 визначених за судовим наказом від 08.02.2019 року з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк