Справа № 2-852/11
Провадження №2-п/219/59/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Ничипорук А.А., за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2011 року у справі № 2-852/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості по кредитному договору,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2011 року у справі № 2-852/11 позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості по кредитному договору задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитом, витрати по сплаті судового збору та збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 65 680,87 грн.

09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із заявою про перегляд заочного рішення, у якій він посилається на те, що суд розглянув справу з порушенням процесуального права, оскільки його зареєстроване місце проживання з грудня 2007 року знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто суд розглянув справу з порушенням територіальної підсудності. Крім того, ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду вищевказаної справи, не направлялися ані копія ухвали про відкриття провадження по справі, ані копія позовної заяви, ані судові повістки. Також зазначив, що не згоден з розміром залишку тіла кредиту та відсотків, нарахованих позивачем, вважає, що позивач неправильно розрахував суму відсотків по кредиту. Крім того, просив поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, мотивуючи тим, що тільки 17 серпня 2019 року він ознайомився з текстом даного заочного рішення суду.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення від 15 квітня 2011 року у справі № 2-852/1 х підстав, викладених у заяві. В подальшому надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ЦПК України.

Суд, вислухавши представника заявника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Розглядаючи питання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування заочного рішення, суд зазначає наступне.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа Перетяка та Шереметьев проти України, заяви № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Як вбачається з повідомлення завідуючої архіву суду ОСОБА_3 , цивільна справа № 2-852/11 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу по кредитному договору знищена згідно з «Переліком судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду».

З мотивувальної частини рішення Жовтневого районного суду Донецької області від 15.04.2011 року у справі №2-852/11, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Доказів того, що відповідач не був обізнаний про наявність заочного рішення, відповідачем суду не надано.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , звертаючись із заявою про поновлення процесуального строку на перегляд заочного рішення суду через 8 років після його ухвалення, не надав належних та допустимих доказів на спростування твердження суду щодо належного повідомлення сторін, у тому числі і відповідача, про час та місце розгляду справи.

Зважаючи на наведені вище міркування, суд приходить до висновку, що твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, яке ґрунтується на припущенні, не може бути підставою для поновлення строку на подання заяви про скасування заочного рішення, оскільки не виправдовує втручання у принцип res judicata (юридичної визначеності) та права на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Що стосується посилання заявника щодо неправильного нарахування розміру залишку тіла кредиту, відсотків, то розрахунки були надані позивачем та досліджені судом при винесенні рішення. Відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 15 квітня 2011 року, а лише зазначає у своїй заяві, що не згоден з розрахунками банку без надання будь-яких на це письмових доказів, при цьому сам факт існування заборгованості за кредитним договором не спростовує.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

У зв`язку з вищенаведеним, суд зазначає, що заявник не надав будь-яких доказів, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом при винесенні рішення, оскільки обґрунтуванням заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Частиною 4 статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 12, 89, 284-288 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2011 року у справі № 2-852/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості по кредитному договору, відмовити.

Роз`яснити заявнику, що у такому разі заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Шатілова