Справа № 461/3359/19
Провадження № 2/461/863/19
УХВАЛА

27.11.2019 року

Галицький районний суд міста Львова

у складі головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Збожної О.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про виділ частки майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває зазначена цивільна справа.

У підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду. Свої вимоги мотивував тим, що предметом даного спору є домоволодіння АДРЕСА_1 та суперечки співвласників щодо порядку володіння і користування майном. У той же час у провадженні судді Галицького районного суду м. Львова Радченка В.Є. перебуває справа за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі. Вважає, що у провадженні суду перебувають дві справи між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому даний позов слід залишити без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив справу залишити без розгляду.

Представник позивача та представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 проти задоволення клопотання відповідача заперечили.

Судом встановлено, що у провадженні Галицького районного суду м. Львова з 2011 року перебуває цивільна справа № 2-2897/11 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про виділення частки майна в натурі.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Відмінність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічна позиція висловлена колегією суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 22 травня 2019 року (справа № 640/7778/18, провадження № 61-48585св18).

Сторонами відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Судом встановлено, що одні й ті самі фізичні особи у двох згаданих цивільних справах мають різний процесуальний статус. Так, позивач по даній справі ОСОБА_6 у справі № 2-2897/11 є відповідачем, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_8 відповідно позивачами.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що цивільні позови, що є предметом порівняння, не є тотожними, оскільки в них беруть участь різні сторони, а відтак до вказаного не можуть бути застосовані процесуальні наслідки, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у виді залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 27 листопада 2019 року проголошено її вступну та резолютивну частини.

Повний текст ухвали суду виготовлений 29 листопада 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Д. Фролова