Справа № 185/3500/19
Провадження № 2/185/2628/19
27 серпня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,
за участю секретаря судового зсідання Муржиєвої І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причин неявки суду не повідомили.
Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15 листопада 2017 року між позичальником ОСОБА_2 та позикодавцем ОСОБА_1 було укладено договір позики грошей (арк.с.5) за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 1280 грн., а позичальник зобов`язався повністю повернути позику за цим договором в термін до 28 листопада 2017 року.
Пунктом 7.2 договору позики грошей - сторони підтвердили, що цей договір укладено ними добровільно, на них не було здійснено ніякого тиску, примусу чи насильства як морального так і фізичного. Позикодавець та Позичальник не знаходяться під впливом непереборних життєвих обставин, які б змушували їх погодитися на укладання та підписання цього договору.
Відповідач ОСОБА_2 написав розписку, якою він підтвердив отримання від ОСОБА_1 грошей у сумі 1280 грн. (арк.с.6).
Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно п.4.2 договору, за користування коштами понад визначений строк (28 листопада 2017 року) позичальник сплачує проценти у розмірі 10 % від суми простроченої заборгованості за кожен день користування позикою до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Як передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином п.4.2 укладеного між сторонами договору позики встановлено розмір і порядок одержання процентів, відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України.
Договором передбачений кінцевий термін повернення позики - 28 листопада 2017 року, однак до теперішнього часу сума позики не повернута.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як передбачено ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Отже позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за договором позики та процентів за користування грошовими коштами у розмірі, передбаченому договором, підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до положень ст.ст.553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
За договором поруки від 15 листопада 2017 року поручитель ОСОБА_3 відповідає перед кредитором ОСОБА_1 за виконання обов`язків ОСОБА_2 за договором позики від 15 листопада 2017 року у розмірі 50 грн.
Згідно пунктів 4, 5 договору поруки, позичальник і поручитель відповідають перед позикодавцем як солідарні боржники в обсязі 50 грн., договір поруки вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом дії договору позики від 15 листопада 2017 року (арк.с.7).
Таким чином підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів сума боргу за договором позики у розмірі відповідальності поручителя, встановленого договором поруки, тобто у сумі 50 грн.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються квитанцією № 81 від 10 квітня 2019 року (арк.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 280, 281 ЦПК України, ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.
-заборгованість по позиці - 1280 грн.,
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 частину боргу за договором позики у розмірі 50 (п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: У. М. Болдирєва