Справа №751/4573/18
Провадження №2/751/78/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К. В.

секретар судового засідання Гнатюк І. М.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання цивільну справу № 751/4573/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці позивача: Чернігівська міська рада про усунення перешкод в користуванні власністю

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме частиною будинку АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача демонтувати частину забору, яка прилягає до стіни будинку позивача для надання вільного доступу для обслуговування стіни будинку позивача.

Вимоги обґрунтовують тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1987 року належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0446 га, кадастровий номер :01:038:5901 . Межа земельної ділянки відповідача межує з земельною ділянкою позивача та проходить впритул до лінії забудови будинку позивача, що не відповідає наявній технічній документації з землеустрою. Крім того, позивач не має вільного доступу до обслуговування стіни будинку з вікном, яка виходить на територію відповідача, взимку від снігу, восени від листя. Також з даху позивача та даху відповідача стікає вода, яка підтікає під будинок позивача, в зв`язку з чим руйнується стіна будинку позивачу. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати вільний доступ для обслуговування стіни, яка межує з територією відповідача, але він ніяким чином не реагує на звернення.

20.08.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Просить відмовити повністю у задоволенні позову, посилаючись на те, що йому на праві власності належить житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу будинку від 08.08.2016 року та земельної ділянки. 25.06.2008 року за участю попереднього власника належного відповідачу домоволодіння з присадибною земельною ділянкою за вказаною адресою були відновлені межі із суміжною земельною ділянкою позивача. Одночасно із встановленням меж і межових знаків між ділянками був встановлений паркан, що встановлений по межі. Встановлення в натурі (на місцевості) меж і межових знаків було погоджено із суміжними власниками земельних ділянок, в тому числі позивача, що підтверджується актом про відновлення меж земельних ділянок, схемою зйомки і прив`язки меж земельної ділянки та кадастровим планом. Відповідно до вказаних документів земельна ділянка відповідача дійсно межує із земельною ділянкою позивача. Однак відповідач заперечує твердження, що позивач неодноразово зверталася до нього стосовно надання вільного доступу до стіни її будинку, яка проходить по межі земельних ділянок, подібних звернень не було. Навпаки, інженерні системи водовідведення та снігозбору були об лаштовані спільно з позивачем, також відповідачем облаштовано відмостку для утримання обох будинків, а прохід із вулиці перекрито полегшеною шиферною пластиною та сіткою для обмеження доступу сторонніх осіб та тварин. Позивач у разі необхідності знімає таку пластину та встановлює її назад самостійно, тобто має вільний доступ для проходу між будинками і обслуговування власного будинку. Позивачем не вказано, який саме паркан з боку відповідача, чи встановлений відповідачем особисто їй заважає, яким чином. Зазначає, що посилання позивача на ст. 358 ЦК України та ст. 89 Земельного кодексу України є недоречним, вказаними нормами не регулюються спірні правовідносини.

Ухвалою судді від 31 липня 2018 року дана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі й призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

06.11.2018 року представником позивача подано клопотання про призначення експертизи (а.с.63).

Ухвалою суду від 14.11.2018 року призначено у справі судову земельно-технічну експертизу.

Ухвалою суду від 17.07 2019 року поновлено провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Просить убрати паркан у дворі, який встановив відповідач, для можливості проходу до стіни будинку між домами і можливості обслуговування димоходу. Облаштування хвіртки з вулиці відбулося безпосередньо перед приходом експерта. Зазначає, що прохід через вулицю є незручним, з урахуванням необхідності застосування дробини для обслуговування будинку та димоходу.

Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги. У позивача здійснюється руйнування стіни будинку, з криши тече, позивач не має вільного доступу до своєї стіни. Згідно висновку експерта є необхідність у демонтуванні 1 метру забору, який прилягає до стіни будинку.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Коли купував будинок і запрошував землемірів для визначення меж земельної ділянки позивач ніяких заперечень не висловлювала. Паркан встановлений відповідно до меж визначених землемірами. У позивача є можливість проходу з вулиці, а тому права її не порушуються.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на боці позивача - Чернігівської міської ради в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи без участі представника Чернігівської міської ради.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив судове засідання проводити у відсутності представника третьої особи.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_4 роз`яснила, що у сторін є можливість обслуговувати стіни житлових будинків, шляхом заходу через калитку з вулиці. Нормами ДБН не визначені обмеження визначення місця проходу. Для облаштування проходу з двору, потрібно відступити 1 метр.

Вислухавши сторін, представника позивача, експерта, дослідивши матеріали справи, судом встановлено:

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради народних депутатів від 18.12.1995 року № 259, витягу з Державного земельного кадастру від 18.04.2013 року, кадастрового плану земельної ділянки :01:038:5901 , кадастрового плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 в адміністративних межах Чернігівської міської ради витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - земельної ділянки по АДРЕСА_1 , договору купівлі-продажу від 17.10.1987 року житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , підтверджується право власності ОСОБА_1 на житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 4 - 10).

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 08.08.2016 року житлового будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 а та земельної ділянки ( кадастровий номер :01:038:5457 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0398 га, акту про встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) та погодження зовнішніх меж земельної ділянки від 25.06.2008 року та кадастрового плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок та земельну ділянку ( а. с. 36-41).

Згідно повідомлення Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 01.12.2017 року № 01-35/ін-883 власнику садиби АДРЕСА_1 наголошено про необхідність вирішення питання відновлення меж земельної ділянки, відповідно до технічної документації із землеустрою або врегулювати питання щодо надання доступу заявнику до стіни будинку у ситуації що склалася (а.с.3).

Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 04-19 від 08.04.2019 року визначено, що у відповідності до кадастрових планів, складених ПП «Регіонземпроект-М» до технічної документації з встановлення меж земельної ділянки № АДРЕСА_1 та КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 , між житловими будинками, що на праві власності належать ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відстань між будинками складає всього 1,0 м (0,5 м до загальної межі від кожного житлового будинку), що не відповідає вимогам п.3.25* ДБН 360-92** Містобудування, Планування і забудова міських і сільських поселень» та п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Фактично між житловими будинками № 24 та № 24а відстань від стін складає всього від 0,72 м до 0,79 м, відстань від цокольної частини житлових будинків складає всього від 0,58 м до 0,62 м, що не відповідає вимогам п.3.25* ДБН 360-92** Містобудування, Планування і забудова міських і сільських поселень» та п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Але, оскільки між стінами житлового будинку фактично межа не закріплена, обидва співвласники мають можливість обслуговувати стіни своїх житлових будинків, користуючись існуючим проходом між ними. Тобто, для ОСОБА_1 прохід до стіни власного житлового будинку АДРЕСА_1 через хвіртку, та технічно неможливий з двору (а.с.83-101) .

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки ( ч.2 ст. 212 ЗК України)

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ( ч.1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_3 встановив паркан на межі земельних ділянок за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 , при цьому місце розташування паркану знаходиться на відстані 0,18 м. від кута тильного фасаду житлового будинку АДРЕСА_1 , чим позбавив позивача права вільного доступу до фасаду житлового будинку для догляду та поточного ремонту. З досліджених в судовому засіданні фото ( а. с. 42 та а. с. 89) вбачається, що станом на день пред`явлення позову прохід з вулиці Суворова був перекритий, про що також зазначено у відзиві на позов, облаштування хвіртки здійснено перед обстеженням будинків експертом. Право проходу власника до земельної ділянки і частини житлового будинку для обслуговування та ремонту є вільним, обирається ним на власний розсуд. Відповідно до положень ст. ст. 103, 152 Земельного кодексу України та ч.1 ст. 319, ст. 391 Цивільного кодексу України позовні вимоги підлягають задоволенню, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом демонтажу одного метру паркану, який прилягає до стіни будинку АДРЕСА_1 , для обслуговування будинку.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати: судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. ( а. с. 19) та витрати пов`язані із залученням експертів в сумі 3432.00 грн. ( а. с. 114).

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 76- 81, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці позивача: Чернігівська міська рада про усунення перешкод в користуванні власністю - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні частиною будинку АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу одного метру паркану, який прилягає до стіни будинку АДРЕСА_1 , для обслуговування будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3938 ( три тисячі дев`ятсот тридцять вісім) грн. 80 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Третя особа: Чернігівська міська рада ( код 34339125, м. Чернігів, вул. Магістратська, буд. 7)

Повний текст рішення виготовлено 30 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя К. В. Мороз