Справа № 645/5621/18
Провадження № 2/645/377/19

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючий суддя Сілантьєва Е.Є.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Управління будинками № 43 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харкова, Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
24.09.2018 р. позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Управління будинками № 43 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харкова, Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що позивічі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_5 є родичами. Відповідач по справі ОСОБА_4 є чоловіком третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_5 є співвласниками спірної квартири АДРЕСА_1. У вищевказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 з 02.04.1979 року, ОСОБА_5 з 02.09.2003 року, ОСОБА_4 з 22.09.2015 року. Фактично у зазначеній квартирі мешкають лише ОСОБА_2 та ОСОБА_5 З червня 2017 року по даний час в квартирі не проживає без поважних причин ОСОБА_4, не сплачує комунальні послуги та не цікавиться квартирою. Він вивіз свої речі та став проживати в будинку своєї матері, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Танкова 10, що підтверджується ОСОБА_6 обстеження квартири АДРЕСА_1 від 11.09.2018 року. ОСОБА_3 з 30.10.2001 року зареєстрований та мешкає за адресою: м. Харків вул. Миру, б. 20 кв.226. Позивач ОСОБА_2 зазначила, що є пенсіонеркою, особисто веде господарство, а реєстрація відповідача в квартирі впливає на розмір оплати комунальних послуг, що підвищує її витрати та значно обмежує її законні права. У звязку з цим вона не має змоги отримати субсидію. На неодноразові звернення до ОСОБА_4, про те, щоб він добровільно знявся з реєстраційного обліку, останній щоразу обіцяє це зробити, але обіцянки не виконує.
Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та надали відповідні пояснення. Також зазначили, в звязку з неявкою в судове засідання Відповідача, від якого не надійшло заяви про причини неявки та заперечень на позов, на підставі ст. 280 ЦПК України, просили розглядати справу у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації відповідача. Причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Третя особа- Клименко О.А. в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу зазначену в позовні заяві. Причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала.
Представник третьої особи Управління будинками №43 по обслуговуванню будинків житлово - будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харкова в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією. Причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали.
Представник Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є сусідкою позивачів та мешкає з ними в одному під*їзді. В будинку мешкає з 1978 року. З позивачами підтримує товариські відносини та іноді ходять один до одного в гості. ОСОБА_7 - зять позивача. В спірній квартирі позивачка мешкала з донькою та її чоловіком, на теперішній час відповідач в квартирі не проживає, давно його не бачила. Останній раз бачила тижні 3 тому, просто заходив у гості.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є сусідом позивачів. Відповідача ОСОБА_7 знає, на сьогоднішній день відповідач по справі не проживає в будинку. Останній раз бачив його 1,5 -2 роки тому, коли його онук спілкувався з сином відповідача. В самому будинку проживає з 1978 року. Про сімейні сварки йому нічого не відомо.
Суд, заслухавши думку позивачів, допитавши свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.
Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний № 5-212 від 11.09.2015 року, виданого державним нотаріусом 12 ХДНК ОСОБА_10, 1/2 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві сумісної власності ОСОБА_2
Згідно свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний № 5-213 від 11.09.2015 року, виданого державним нотаріусом 12 ХДНК ОСОБА_10, 1/6 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_2
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстраційний № 62/2015 від 11.09.2015 року, виданого державним нотаріусом 12 ХДНК ОСОБА_10 спадкоємцями зазначеного в свідоцтві майна, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_6 є дочка ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 по 1/3 частці кожний.
Вищезазначена квартира належала померлому чоловіку позивача ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Фрунзенською районною радою у м. Харкові 13.07.2010 року на підставі рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради у м. Харкові від 15.06.2010 року за №71/5, зареєстрованого в КП «ХМБТІ» 01.09.2010 р. №109260.
Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого Київським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, останній зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно довідки, виданої Управлінням будинками №43 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харків №181 від 17.09.2018 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_5 та ОСОБА_4
Відповідно до акту обстеження квартири АДРЕСА_1 від 11.09.2018 року, виданого ЖК «Лосєво -34» встановлено, що фактично у квартирі проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Зазначено, що з червня 2017 року ОСОБА_4 без поважної причини не проживає за вказаною адресою, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, чоловічих речей в квартирі немає.
Згідно відповіді на адвокатський запит з Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області від 10.09.2018 року за №56 аз/119-59/02-2018 зазначено, що ОСОБА_4 в період з 01.06.2017 року по дату надання відповіді з питань порушення його права користування квартирою №46 по просп. Московському 254 в м. Харкові до органів поліції не звертався.
Згідно відповіді Харківської дирекції «Укрпошта» від 12.09.2018 року №21-3368 встановлено, що Харківська дирекція готова надати інформацію щодо пересилання реєстрованих поштових відправлень на імя ОСОБА_4 у разі надання їх тридцятизначних номерів.
Як вбачається з відомостей відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області від 24.09.2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.
Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, реєстрація відповідача порушує її права, створює для неї матеріальні складнощі, бо вона є пенсіонеркою та змушена переплачувати вартість комунальних послуг, факт реєстрації відповідача у квартирі позбавляє її можливості розпоряджатися своєю власністю, у звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації.
Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з якою член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачем квартирою № 46 по просп. Московському 254 в м. Харкові, шляхом визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування квартирою.
Що стосується вимоги про зняття відповідача з реєстрації, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки в результаті визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом, такі наслідки передбачені ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» без додаткового ухвалення рішення суду. До відмови у знятті з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням (квартирою) права позивача у цьому питанні не порушені і тому суд відповідно до приписів ст. 16 ЦК України про захист права лише у передбачений законом чи договором спосіб не має підстав для ухвалення рішення з цього приводу.
Тобто, рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись 12, 76, 81, 82, 128, 133, 141, 223, 247, 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 3, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд
Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.
Визнати відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 46 будинку № 254 по проспекту Московському у м. Харкові.
В частині позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_3 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір у сумі по 352 грн. 40 коп. на кожного.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 16.01.2019 року.
Головуючий суддя