Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5403/19
Провадження №2/552/1682/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

28 листопада 2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання - Горошко О.О.,

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

третя особа - ОСОБА_4 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її утримання та на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її утримання та на утримання малолітньої дитини.

В позовній заяві зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Відповідач до домашніх справ ставився байдуже. У зв`язку з цим в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно. Поновлювати шлюбні відносини з відповідачем вона наміру не має. Подружні відносини між ними припинені. Спільне господарство сторони не ведуть. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає рідко, не в достатньому обсязі, нерегулярно, у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини в добровільному порядку участі не бере.

Тому позивач просила суд шлюб розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_5 . Також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі позову, і до досягнення дитиною повноліття. Та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Судові витрати просила покласти на відповідача. Рішення просила допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 29 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 34).

Третя особа ОСОБА_4 надала письмові пояснення по справі, у яких просила не зменшувати розмір отримуваних нею на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 аліментів.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 15 листопада 2019 року у Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» витребувано докази, а саме довідку з інформацією чи здійснювалась реєстрація права власності на квартиру за адресою; АДРЕСА_1 , якщо здійснювалась - за ким зареєстровано право власності на вказану квартиру.

Також за клопотанням сторін до матеріалів справи залучено письмові докази.

Інші заяви та клопотання сторонами суду надані не були.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. При цьому посилалася на обставини, що викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме: зазначив, що на розірвання шлюбу він згоден. Проти задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу не заперечував.

Позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 відповідач визнав частково. Зазначив, що не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини, але не згоден з розміром аліментів. Проти стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною віку трьох років заперечив. Зазначив, що має на утриманні трьох малолітніх дітей та непрацездатну матір. Тому він не може сплачувати аліменти на утримання позивача.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_9 з 17 травня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12, 13).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення не згодна. На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Примирення з відповідачем, відновлення сімейних стосунків вважає неможливими. Наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач позовну вимогу про розірвання шлюбу визнав. Проти її задоволення не заперечує.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним.

Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання подружжю терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам.

Тому суд приходить до висновку про необхідність позовну вимогу про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просила суд відновити її дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 . Вказана вимога також підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з наступного.

Як вбачається з даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05 вересня 2017 року Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.12).

Малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в даний час проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває на її утриманні, що підтверджується даними довідки від 10 вересня 2019 року №1830, виданої КП «ЖЕО №2» (а.с.10).

Судом встановлено, що сторони проживають окремо. У зв`язку з цим відповідач ОСОБА_2 періодично надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями банківських квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.27-30).

Але на даний час між сторонами виник спір щодо розміру аліментів.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6 .

За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При ухваленні даного рішення судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі, що на утриманні у відповідача крім сина Тимофія перебуває ще двоє дітей: син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), та син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу).

Також при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIIІ, на час розгляду справи становить 1779 грн.

Суд не бере до уваги посилання відповідача про участь в утриманні ОСОБА_12 , оскільки вказана обставинами доказами у справі не підтверджена.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітнього ОСОБА_6 на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Статтею 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка, який є батьком дитини, до досягнення дитиною віку трьох років.

Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

У зв`язку зі здійсненням догляду за дитиною, яка не досягла віку трьох років, позивач не працює та потребує допомоги від батька дитини.

Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини його заробітку доходу.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_2 надавав позивачу допомогу у розмірі 2500 грн. на місяць.

Враховуючи дані довідки про розмір заробітної плати ОСОБА_2 від 21 жовтня 2019 року №358/115/29/01/2019, виданої ГУНП в Полтавській області, сумарний розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частини та аліментів на утримання дружини у розмірі 1/10 частини заробітку відповідача незначним чином відрізнятиметься від суми, що добровільно сплачувалася відповідачем позивачу.

Згідно ч.1 ст.79 СК України та ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 30 вересня 2019 року - дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Тому дане рішення в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Крім того, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., на користь позивача - 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 17 травня 2017 року Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №537, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Відновити ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_13 .

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його - ОСОБА_2 ;

її - ОСОБА_14 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 30 вересня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу), починаючи з 30 вересня 2019 року до досягнення дитиною - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) на відшкодування понесених нею судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

відповідач - ОСОБА_2 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

третя особа - ОСОБА_3 , проживаюча: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

третя особа - ОСОБА_4 , проживаюча: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено.

Повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2019 року.

Головуючий О.А.Самсонова

28.11.2019