ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

15 січня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Соловей Г.В. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В. перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2010 року за позовом ВАТ «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

27.12.2018 року заявником ОСОБА_1 заявлений відвід головуючому судді Соловей Г.В., оскільки, на її думку, існують обставини, що ставлять під сумнів об'єктивність та неупередженість судді. Також, вказує на те, що суд фактично завідомо ставив її в становище недоведеності нею обставин, викладених в заяві про скасування заочного рішення, чи направлялось їй дане рішення, чи повідомлялась судом про слухання справи та про дату розгляду, тому вона позбавлена можливості доведення коли і яким чином вперше нею отримано копію заочного рішення. Вважає, що такими діями, ВАТ «Державний Ощадний банк України» поставлено в переважне становище. Також, заявником ОСОБА_1 подано до суду клопотання про зупинення виконання заочного рішення, яке суд не розглянув взагалі. 21.12.2018 заявником направлено до суду заяву про забезпечення позову, яка попала в провадження судді Ковалевської Л.М., а потім за розпорядженням голови суду дану справу пере направлено на авто розподіл, яким визначено головуючого суддю Соловей Г.В. Вважає, що таким чином було штучно створено умови для розподілу її заяви судді Соловей Г.В.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2018 провадження у справі було зупинено до вирішення питання про відвід головуючого судді Соловей Г.В. Крім того, в ухвалі суддею зазначено, що на її думку, заявлений відвід є необґрунтованим.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2018 заява ОСОБА_1 про відвід судді Соловей Г.В. була передана на розгляд судді Ковалевській Л.М.

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді.

15.01.2019, через канцелярію суду, від ОСОБА_1 надійшла письмова заява про розгляд її заяви про відвід судді, в її відсутність.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України заява про відвід розглядається без повідомлення сторін, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статей 124, 126, 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов'язків, визначених процесуальним законом.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб'єктивний критерій, ЄСПЛ підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб'єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.

Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна зазначити, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

З положень ч. 3 ст. 39 ЦПК України, вбачається, що відвід повинен бути вмотивованим.

Суд вважає, що посилання заявника ОСОБА_1 про неупередженість судді при розгляді вказаної справи ніякими доказами не підтверджено і не мають об'єктивного підґрунтя. Доводи заявника в обґрунтування недовіри до суду зводяться лише до її бачення та є надуманими.

Згідно до ч. 4 ст. 39 ЦПК України, лише встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає заявлений відвід судді Соловей Г.В., є необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 33-40 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Соловей Г.В. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2010 року за позовом ВАТ «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.М.Ковалевська