Провадження № 2/712/362/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2019 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача КЕЧ м.Біла Церква - Свириденка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про визнання дій протиправними та зобов`язання поновити на квартирному обліку,

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про визнання дій протиправними та зобов`язання поновити на квартирному обліку, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1992 року він проходив службу в Збройних Силах Україні. На обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, позивач перебував в військовій частині НОМЕР_2 м. Мукачеве Закарпатської області з 22.03.1993. При переміщенні до нового місця проходження служби (військова частина НОМЕР_3 в м. Черкаси), він з родиною був зарахований на квартирний облік для поліпшення житлових умов з 15.08.1996. Пізніше, рішенням житлової комісії військової частини був поставлений на квартирний облік з 03.02.1995, з урахуванням перебування на квартирному обліку з 1993 року по попередньому місцю проходження служби (військова частина НОМЕР_2 , Мукачівський гарнізон). В березні 2002 року позивача було звільнено в запас з лав Збройних Сил України за пунктом 67 підпунктом «б» (за станом здоров`я) з залишенням на квартирному обліку в військовій частині для позачергового отримання житлового приміщення за рахунок житлового фонду МО України, він був зарахований в позачергову чергу на отримання житлового приміщення з 04.03.2002. Вказував, що 31.12.2005 військову частину НОМЕР_4 було розформовано, а військова частина НОМЕР_5 визначена її правонаступником. В січні 2006 року облікові справи військовослужбовців запасу, які перебували на обліку у військовій частині НОМЕР_4 , були передані до військової частини НОМЕР_5 в порушення вимог п.37 наказу МО України №20 від 03.02.1995, а саме: без складання відповідного акту прийому-передачі, що спричинило зникнення окремих справ, зокрема, й особової справи позивача. Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (протокол №3 від 27.11.2017) його поновлено на квартирному обліку при військовій частині у загальну чергу з 03.02.1995 та в першочергову чергу з 01.07.2015 складом сім`ї 4 (чотири) особи, після чого його особова справа була відправлена для реєстрації до квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква. При перевірці матеріалів облікової справи працівники житлової групи не погодились з рішенням житлової комісії військової частини, мотивуючи це відсутністю інформації перебування на обліку з 2006 року по 2014 рік. Тому, було прийнято інше рішення стосовно постановки позивача та членів його родини у загальну чергу з 12.05.2018, з яким він не погоджується. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м.Черкаси (протокол №8 від 12.05.2018) щодо зарахування ОСОБА_1 (складом сім`ї - чотири особи) на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 на підставі рапорту за вхідним №395 від 15.11.2017. Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 м.Черкаси зарахувати на квартирний облік у загальну чергу з 03.02.1995 відповідно до рішення (протокол №3 від 27.11.2017). Визнати протиправним відмову квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква (код 08167863) в обліку ОСОБА_1 (склад сімї-4 особи) у загальній черзі з 03.02.1995. Зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м.Біла Церква (код 08167863) облікувати ОСОБА_1 (склад сімї-4 особи) на квартирному обліку в Черкаському гарнізоні у загальній черзі з 03.02.1995 на підставі протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №3 від 27.11.2017.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Так, 14.11.2018, у встановлений законом строк, представником відповідача квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до суду скеровано відзив на позов, яким просить в задоволенні позову до КЕВ м. Біла Церква відмовити. В обгрунтування вимог, вказує, що на момент прийняття оскаржуваного рішення військовою частиною НОМЕР_1 діяв наказ Міністра оборони України від 30.11.2011 N 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», відповідно до пункту 2.5 якого військовослужбовці зараховуються на квартирний облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке оформлюється у формі протоколу засідання житлової комісії, який підписується представником житлової комісії і затверджується командиром військової частини. Підпис командира завіряється гербовою печаткою військової частини. Прийняті рішення повторного розгляду житловою комісією військової частини справи про зарахування майора ОСОБА_1 на квартирний облік, оформлені протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2018, а КЕВ м.Біла Церква чи її представники не приймали участь в роботі житлової комісії та жодним чином не могли вплинути на її рішення та дії.

Згодом, 19.11.2018 від ОСОБА_1 до суду надійшло заперечення на відзив, яким він просив у задоволенні відзиву КЕВ м. Біла Церква відмовити, мотивуючи свої вимоги тим, що при розгляді житловою комісією військової частини НОМЕР_1 питання щодо його поновлення на квартирному обліку були враховані всі надані ним довідки та підтверджуючі документи (витяги з наказів, протокол засіданння житлової комісії з попереднього місця служби), які були долучені до облікової квартирної справи, які працівники КЕВ до уваги не взяли, та керуючись правом вимог п.2.13 Наказу №737 від 30.11.2011 МО України, який діяв на той час, вони відмовили в реєстрації його, та членів його родини на квартирній черзі з 1995 року, чим порушили його законні права та змусили житлову комісію військової частини прийняти незаконне рішення на підставі листа №450 від 26.04.2018 начальника КЕВ м. Біла Церква.

В судовому засіданні позивач позов та заперечення на відзив підтримав, просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Суду додатково пояснив, що в травні 2014 року він був призваний на військову службу за мобілізацією та проходив службу в військовій частині польова пошта НОМЕР_6 , яка брала безпоседню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичній операції на території Донецької області з вересня 2014 року по липень 2015 року. Тому, він не мав можливості займатись питанням перебування на квартирному обліку. У подальшому, вирішуючи питання про внесення відповідних змін до його облікової справи позивач виявив факт її відсутності в військовій частині НОМЕР_5 та ІНФОРМАЦІЯ_1 . Два роки ним було витрачено на пошук та відновлення відповідних документів та довідок його житлової справи. З листопада 2016 року по теперішній час позивач проходить службу за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 . Після створення у військовій частині житлової комісії в листопаді 2017 року, він подав встановленим чином рапорт (вхідний №395 від 15.11.2017) щодо його поновлення та членів його родини в черзі на поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 в загальну чергу з 03.02.1995, та в позачергову чергову чергу з 04.03.2002.

Представник відповідача квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква за довіреністю Свириденко В.М. позовні вимоги визнав частково, просив у задоволенні позову до КЕВ м. Біла Церкова відмовити в повному обсязі, пояснивши? що жодних доказів порушення прав ОСОБА_1 саме квартирно-експлуатаційним відділом м.Біла Церква, в матеріалах справи немає, самостійних рішень КЕВ щодо постановки позивача на квартирну чергу не приймалося.

Представник відповідача - військова частина НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання, яким просили розгляд справи проводити без їх участі, у вирішенні справи по суті покладалися на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає наступне.

Судом встановлено, що з 1992 року позивач ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах України, що підтверджується витягом з послужного списку. З 22.03.1993 позивач перебував на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, в військовій частині НОМЕР_2 м. Мукачеве Закарпатської області, що підтверджується довідкою Мукачівської КЄЧ № 394 від 15.04.1996.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_7 від 01.07.2015.

З 15.08.1996 позивача разом із родиною в складі сім`ї 4 особи зараховано на квартирний облік для поліпшення житлових умов, що підтверджується витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини 31771 № 173 від 15.07.1996 (при переміщенні до нового місця проходження служби).

Рішенням житлової комісії військової частини ОСОБА_1 поставлений на квартирний облік з 03.02.1995, з урахуванням перебування на квартирному обліку з 1993 року за попереднім місцем проходження служби (військова частина НОМЕР_2 Мукачівський гарнізон), що підтверджується контрольним списком осіб, що перебувають на квартирному обліку в загальній черзі на одержання жилих приміщень в Черкаському гарнізоні станом на 01.03.2006.

В березні 2002 року позивача звільнено в запас лав Збройних Сил України за пунктом 67 підпунктом «б» (за станом здоров`я) з залишенням на квартирному обліку в військовій частині для позачергового отримання житлового приміщення за рахунок житлового фонду МО України, що підтверджується витягом з наказу Головнокомандувача Військ Протиповітряної Оборони Збройних сил України №023 від 04.03.2002, та відповідно до рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_4 ( колишня в/ч НОМЕР_3 ), він був зарахований в позачергову чергу на отримання житлового приміщення з 04.03.2002, що підтверджується витягом з протоколу засідання житлової комісії №9 від 30.12.2005.

Згідно з Директивою МО України №322/1/00 від 20.04.2005 та №122/1/017 від 30.09.2005 «Про проведення організаційних заходів у Збройних Силах України» 31.12.2005 військову частину НОМЕР_4 розформовано, а військова частина НОМЕР_5 визначена її правонаступником.

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (протокол №3 від 27.11.2017) ОСОБА_1 поновлено на квартирному обліку при військовій частині у загальну чергу-з 03.02.1995 та в першочергову чергу - з 01.07.2015 складом сім`ї-4 (чотири) особи.
При перевірці облікової справи майора ОСОБА_1 КЕВ м. Біла Церква встановлено, що після звільнення в запас за станом здоров`я та до моменту повторного призову на військову службу інформація щодо перебування на квартирному обліку майора ОСОБА_1 відсутня.
Листом командира військової частини НОМЕР_8 повідомлено, що перевіркою Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень у військовій частині НОМЕР_5 за інвентарним № 386, що велась з 30.06.2005 по 17.10.2014, встановлено, що майор ОСОБА_1 на облік у військовій частині НОМЕР_5 не приймався. До ОВК м. Черкаси 11.11.2009 на виконання вимог припису військової прокуратури Черкаського гарнізону від 30.06.2009 № 1555, були передані облікові справи колишніх військовослужбовців розформованих частин, які перебували на обліку у військовій частині. Протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_5 від 20.02.2012 № 1, з метою усунення порушень житлового законодавства, були зняті з черги громадяни, облікові справи яких були передані до ОВК м. Черкаси. В переліку осіб, чиї справи були передані для обліку в ОВК м. Черкаси та які були зняті з обліку у військовій частині НОМЕР_5 , майор ОСОБА_1 відсутній.

Отримавши такий лист, 12.05.2018 житлова комісія військової частини НОМЕР_1 на своєму засіданні прийняла рішення, відповідно до якого позивача ОСОБА_1 складом сім`ї чотири особи поставлено на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 на підставі рапорту за вх. № 395 від 15.11.2017 у загальну чергу з 12.05.2018 та першочергову чергу з 12.05.2018, як учасника бойових дій.

Відповідно до п.п.8,9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, а також звільнені з військової служби особи, які стали особами з інвалідністю I чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, мають право на безплатне одержання у приватну власність жилого приміщення, яке вони займають у будинках державного житлового фонду. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

На час виникнення спірних правовідносин діяло «Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», затверджене наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 №20 (далі Положення).

Згідно з п.11 Положення, військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік. В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.

В судовому засіданні позивач заперечував проти його постановки та членів його родини на квартирний облік з 12.05.2018 у зв`язку із відсутністю документального підтвердження перебування на обліку з 2006 року по 2014 рік.

Згідно з п. 2.3. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011 (далі Інструкція), за ведення обліку у військовій частині відповідають голова житлової комісії військової частини, у гарнізоні (або в гарнізонах) - начальник КЕВ (КЕЧ) району, який за територіальним принципом відповідає за військові частини.

Встановленим є те, що, позивача зняли з квартирного обліку в ЗС України на підставі п.п. 2.16, 2.18 вказаної вище Інструкції, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року зі змінами.

Відповідно до вимог 2.16. військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

На дату звільнення позивача зі служби в запас 2002 року діяв Наказ Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею Збройних Силах України», відповідно до п. 37 військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла. Якщо такий військовослужбовець обирає для проживання після звільнення з військової служби, з урахуванням існуючого порядку прописки, інший населений пункт, відповідний командир військової частини, за проханням військовослужбовця за 3 роки до звільнення у запас або у відставку за віком, подає до військового комісаріату і квартирно-експлуатаційної частини району необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення КЕЧ району про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання житла у військовому комісаріаті він знімається з квартирного обліку за останнім місцем служби. Він, також, може скористатися правом отримати житло після звільнення з військової служби від виконавчих комітетів місцевих Рад народних депутатів відповідно до чинного законодавства.

Отже, позивачу, який був звільнений з військової служби у запас, відповідно до вказаних положень було гарантовано право залишитися на квартирному обліку у обраному ним населеному пункті.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Таким чином, суд вважає, що положення вищезазначеної Інструкції (Наказ МО України №737 від 30.11.2011р.) порушують конституційні права позивача, визначені частиною 3 статті 22 та частиною 1 статті 58 Конституції України.

Частиною 3 статті 22 Конституції України визначена вимога, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Так, аналізуючи правовідносини між позивачем та військовою частиною НОМЕР_1 , а також законодавство, що їх регулювало та регулює, суд робить висновок, що відповідач по відношенню до позивача, при вирішенні питання про зняття його з квартирного обліку, застосував Закон, яким звужено зміст та обсяг існуючих прав і свобод військовослужбовця майора ОСОБА_1 , та була допущена зворотна дія закону у часі. Також, судом встановлено, що позивача не викликали на засідання житлової комісії, де розглядалося питання про зняття його з квартирного обліку. Жодних попереджень, повідомлень про розпорядження начальника генерального штабу до відома позивача не доводилося. Так само, відсутні докази того, що було доведено до відома позивача рішення житлової комісії військової частини про зняття його з квартирного обліку.

Отже, з врахуванням приписів вищенаведених правових норм, суд вважає за можливе визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 9 від 12.05.2018 щодо зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 на підставі рапорту № 395 від 15.11.2017, незаконним, оскільки житлом позивач для постійного проживання не забезпечений, підстави для зняття його з квартирного обліку, на які послався відповідач, на час звільнення позивача зі служби, були відсутні.

Також, позивач ОСОБА_1 вказує на незаконність відмови квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква в його обліку у загальній черзі з 03.02.1995. Суд не може погодитися з даним твердженням, більш того, не має законних підстав щодо зобов`язання квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква облікувати позивача на квартирному обліку на підставі протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №3 від 27.11.2107, оскільки представники КЕВ м. Біла Церква участі в роботі житлової комісії не приймали, самостійних рішень відносно даного питання не приймали.

Разом з тим, слід зазначити, що інформація в листі № 450 від 26.04.2018 несе виключно рекомендаційний характер. З огляду на викладене, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст.19, 47 Конституції України, ст.ст.9, 40 ЖК УРСР, ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст.4,12,13,76-81,89,141, 258,259,263,264, 265, 268 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про визнання дій протиправними та зобов`язання поновити на квартирному обліку задовольнити частково.

Визнати дії та рішення військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом засідання житлової комісії № 9 від 12.05.2018 щодо зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 на підставі рапорту № 395 від 15.11.2017, незаконним.

Зобов`язати військову НОМЕР_9 (колишня НОМЕР_1 ) зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік з 03.02.1995 на підставі рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_4 , оформлене протоколом № 6 від 09.11.1998.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20.01.2019.

Головуючий І.О.Мельник