Головуючий суду 1 інстанції -Іванова О.М.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 419/3295/18
Провадження № 22-ц/810/518/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:

головуючого судді Дронської І.О.,

суддів Єрмакова Ю.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ФОП ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 10 травня 2019 року, ухвалене у складі судді Іванової О.М. 10.05.2019 року в смт.Новоайдар

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі - продажу та стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 08.10.2018 року в магазині товарів для дому «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та в якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_4 , а продавцем є ОСОБА_5 , останнім йому було продано насос вартістю 1500,00 грн, як насос для викачки вигрібної ями, що і потрібно було позивачу. Посилаючись на несправність касового апарату розрахункового чеку ОСОБА_1 продавцем надано не було. Цього ж дня, приїхавши до дому та ознайомившись з документами, ОСОБА_1 було виявлено, що йому продано не фекальний насос, а насос погружний дренажний WQD-1500, що призначений для викачування води, а тому цей насос за своїми функціями не підходить позивачу, тобто продавцем не було надано позивачу необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію щодо придбаного насоса. Даний насос позивачем не використовувся. 12.10.2018 року звернувшись до вищевказаного магазину з проханням замінити насос, продавець ОСОБА_5 , пояснив, що фекальних насосів для викачки вигрібних ям у їхньому магазині немає. На прохання прийняти товар та повернути сплачені за нього кошти у розмірі 1500,00 грн ОСОБА_5 вказав, що зателефонує директору магазина - ФОП ОСОБА_4 , який у даному магазині здійснює підприємницьку діяльність, однак після пояснив, що товар, який був у використанні не приймають. ОСОБА_1 пояснив, що насос не використовував та попросив прийняти заяву про повернення товару та повернення сплачених коштів, на що отримав відмову від продавця. У зв`язку з вищевикладеним позивач 12.10.2018 року звернувся до Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області з заявою на неправомірні дії співробітників магазину товарів для дому «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі зазначених обставин, позивач просив суд розірвати договір купівлі - продажу, стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за придбання товару у розмірі 1500,00 грн, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн та зобов`язати позивача передати ФОП ОСОБА_4 . насос погружний дренажний WQD-1500 після сплати його вартості у розмірі 1500,00 грн.

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 10 травня 2019 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі - продажу та стягнення коштів відмовлено. Судові витрати компенсовано за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду вмотивовано тим, що ФОП ОСОБА_4 не є належним відповідачем у даній справі, оскільки він є лише власником та орендодавцем приміщення, яке орендує та в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_5 , однак позивач наполягає на позовних вимогах заявлених саме до ФОП ОСОБА_4 та з клопотанням про заміну неналежного відповідача до суду не звертався, тож суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, оскільки позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за ним.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на незаконність, необ`єктивність, необґрунтованість рішення суду, оскільки мало місце порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, тому просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що неправдиві пояснення свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що здійснює господарську діяльність з літа 2018 року та з серпня 2018року орендує у ОСОБА_4 приміщення магазину товарів для дому за адресою: АДРЕСА_1 , та торгує насосами та наданий письмовий доказ- договір оренди приміщення від 14.08.2019 року між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 необхідно розцінювати як ухилення ФОП ОСОБА_4 від відшкодування заподіяної шкоди.

ФОП ОСОБА_4 надавав пояснення, що дійсно в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснює свою господарську діяльність. У вказаному магазині є консультанти, які відповідають на питання покупців. ОСОБА_1 звертався до консультанта ОСОБА_5 Вказане підтверджується відзивом ФОП ОСОБА_4 на позовну заяву. На думку скаржника вказане свідчить про те, що належним відповідачем у даній справі є саме ФОП ОСОБА_4 , а не ФОП ОСОБА_5 .

До відзиву відповідач надав характеристики насосу WEISS AQUA WQD-1500, однак незрозуміло звідки і ким наданий цей лист характеристики, крім того копія даного листа не завірена та не зазначено де оригінал, що є порушенням ст.95 ЦПК України.

Також скаржник зазначає, що договір оренди приміщення від 14.08.2019 року між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 про оренду приміщення не зареєстрований у встановленому законом порядку та не зареєстрований в органах ДФС.

Особисті пояснення відповідача у відзиві суперечать договору оренди приміщення та ставлять дійсність даного договору під сумнів. Крім того вказаний договір як доказ позивачу не надавався. Вказаний договір як письмовий доказ поданий вже після початку стадії розгляду справи по суті в порушення ст.83 ЦПК України. А отже, на думку скаржника, даний договір є неналежним письмовим доказом та не може бути прийнятий судом до уваги. Крім того даний договір не завірений та не зазначено де оригінал даного договору, що є порушенням ст.95 ЦПК України.

Відповідач ФОП ОСОБА_4 не скористався своїм правом щодо надання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони, яких було повідомлено належним чином про дату час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення повісток, у судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи від останніх на адресу апеляційного суду не надійшло.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України без участі сторін за участю представника відповідача адвоката Гриба Д.М.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії договору оренди приміщення від 14.08.2019 року ФОП ОСОБА_4 надає, а ФОП ОСОБА_5 отримує в оренду приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 50 м2, початок дії договору - з моменту підписання, закінчення - 31.12.2019 року.

Згідно з копією витягу з Реєстру платників єдиного податку від 07.09.2018 року ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) впроваджує господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1, перелік видів господарської діяльності першої та другої груп згідно з КВЕД ДК 009:2010 (КВЕД-2005): інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

З інформації, витребуваної судом від державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ЦНАП Новоайдарської РДА ОСОБА_6 , за №61 від 10.05.2019 року вбачається, що ФОП ОСОБА_5 зареєстрований в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань:

1 запис: з 12.01.2012 року по 27.08.2014 року, за видами економічної діяльность 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

2 запис: з 10.08.2018 року по теперішній час, за видами економічної діяльності 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

На підставі вищезазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ФОП ОСОБА_4 не є належним відповідачем у даній справі, оскільки є лише власником та орендодавцем приміщення, яке орендує та в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_5 . Судом роз`яснено позивачу положення ст. 51 ЦПК України щодо права позивача заявити клопотання щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем, однак позивач наполягав на позовних вимогах заявлених до ФОП ОСОБА_4 . Зважаючи на це ФОП ОСОБА_4 є неналежним відповідачем, тобто, на думку суду першої інстанції позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, беручи до уваги те, що клопотання позивача про заміну неналежного відповідача до суду не надходило та позивач наполягав на заявлених позовних вимогах до ФОП ОСОБА_4 , наслідки чого йому було роз`яснено, судом було відмовлено у задоволенні позову.

Проаналізувавши наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно не дослідив і не оцінив обставини по справі та надані, в їх сукупності, всі докази та правильно не визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно з п.п.1-5 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити…

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Як вбачається з позовної заяви позивач ОСОБА_1 посилається на те що спірний насос він придбав у ОСОБА_7 , саме як у продавця. Також позивач зазначає, що при його наполяганні повернути спірний насос, продавець ОСОБА_5 з цього питання телефонував, як пояснив останній, директору магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_4 .

На обґрунтування зазначеного позивачем ОСОБА_1 надано Гарантійний талон на придбаний спірний насос, який був заповнений ОСОБА_5 , як продавцем, що засвідчено підписом продавця.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що спірний насос він предбав у ФОП ОСОБА_4 через продавця ОСОБА_5 .

Так, у своєму відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 відповідачем ФОП ОСОБА_4 . зазначено, що у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», де він здійснює підприємницьку діяльність мається відокремлений стіл для покупців, де вони можуть безперешкодно ознайомитись з товаром перед придбанням, перевірити товар тощо. Крім того в магазині постійно є консультанти, які відповідають на питання покупців, які в них виникають з приводу характеристики товару. 08.10.2018 року при придбанні товару, а саме насосу, ОСОБА_1 звертався до консультанта ОСОБА_5 , який озвучив ОСОБА_1 характеристики, які відображені у документах, які додавались до насосу, будь-якої іншої інформації, консультант ОСОБА_5 , ніж та яка була відображена в документах не надавав, для перевірки товару на справність, дефекти та інше ОСОБА_1 у часі ніхто не обмежував, а.а.с.45-48.

Колегія суддів не приймає до уваги пояснення представника відповідача ФОП ОСОБА_4 адвоката Гриба Д.М. про те, що саме адвокат помилково виклав відзив на позовну заяву без повного з`ясування обставин, а ФОП ОСОБА_4 підписав цей відзив не читаючи.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_4 власним підписом завірив правильність викладених у відзиві обставин події та, відповідно, позицію відповідача щодо заявлених вимог.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що гарантійний талон на спірний насос підписаний продавцем, підпис якого завірено штампом магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», як торгівельного закладу, власником якого є ФОП « ОСОБА_4 , а.с.10.

Крім того доводи відповідача ФОП ОСОБА_4 ., викладені у відзиві на позовну заяву, також підтверджуються й поясненнями ОСОБА_5 від 12.10.2018 року, наданих дільничному офіцеру Новоайдарського відділу поліції, з яких вбачається, що по суті поставлених запитань ОСОБА_5 пояснив, що працює в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» на посаді продавця, 08.10.2018 року він перебував на своєму робочому місці, а.с.35.

Відповідно до пояснень представника відповідача, будь-яких документів, відповідних договорів на поставку, товарних накладних, платіжних документів, тощо, щодо придбання спірного насосу ОСОБА_5 для подальшої реалізації у якості ФОП, ОСОБА_5 не має.

Сам факт реєстрації ОСОБА_5 у якості фізичної особи-підприємця не може буди достатнім доказом того, що спірний насос було продано позивачу ОСОБА_1 при здійсненні ФОП ОСОБА_5 господарської діяльності, оскільки, як було зазначено вище, з письмових пояснень останнього вбачається, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» він працює на посаді продавця та у день продажу спірного насосу позивачу ОСОБА_1 знаходився на своєму робочому місці, а не здійснював свою підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець на орендованій площі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Щодо договору оренди, на який посилається відповідач, то колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено фактичне виконання сторонами договору умов цього договору.

З пояснень представника відповідача у судовому засіданні вбачається, що останній не може надати будь-які належні докази виконання сторонами умов договору оренди, у тому числі й щодо внесення/отримання орендної плати, оформлених платіжними документами та наявності відповідного відображення у фінансових звітах ( формах) орендних операцій, а також наявності відображення орендних операцій при обліку підприємницької діяльності.

Щодо суті позовних вимог ОСОБА_1 .

Як вбачається з доводів позовної заяви ОСОБА_1 , останній посилається на те, що 08.10.2018 року він у магазині Товари для дому «ІНФОРМАЦІЯ_1» придбав насос, як він вважав та в чому його запевнив продавець ОСОБА_5 , для викачки вигрібної ями, тобто потужний фекальний насос, при цьому він у магазині ретельно не ознайомився з наданими продавцем документами на цей насос і тільки приїхавши до дому та ретельно ознайомившись з документами на насос та оглянувши придбаний насос ОСОБА_1 з`ясував, що продавець ОСОБА_5 надав йому не фекальний насос, а насос погружний дренажний WQD-1500, що вказано в інструкції по використанню та гарантійному талоні на насос, які йому біли надані продавцем та цей насос не може викачувати фекалії з вигрібної ями та не підходить йому за функціями.

Таким чином, із зазначеного позивачем можна дійти висновку про те, що спірний насос не підходить позивачу за своїм призначенням та функціями.

Претензій щодо якості проданого спірного насосу позивачем не зазначено та заявлено не було.

Отримавши відмову у заміні погружного дренажного насосу на потрібний позивачу фекальний насос з підстав відсутності такого насосу в магазині, ОСОБА_1 було також відмовлено й у поверненні сплачених ним грошових коштів у сумі 1500 грн з посиланням на те, що ОСОБА_1 використовував спірний насос, про що свідчить зовнішній вигляд насосу та цей насос можна виставити на реалізацію тільки як такий, що був у використанні, з чим позивач не погодився.

Як вбачається з доводів позовної заяви позивач ОСОБА_1 вважає, що діями відповідача ФОП ОСОБА_4 були порушені права позивача, як споживача, у зв`язку з чим останній має право на відшкодування як майнової так і немайнової шкоди, при цьому ОСОБА_1 посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», положеннями якої регулюються правовідносини споживача та продавця щодо придбання товару належної якості,

споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням.

Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем.

Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром.

Колегія суддів вважає, що відповідачем доведено використання позивачем спірного насосу, останнім зазначені доводи не спростовані.

Так, у відзиві на позовну заяву відповідачем ОСОБА_4 зазначено, що насос погружний дренажний WQD-1500, придбаний ОСОБА_1 08.10.2018 року використовувався останнім, про що свідчить як наявність різкого фекального запаху від насосу, втрата товарного вигляду, відсутність на насосі пломб та ярликів так і докази, додані до позовної заяви самим позивачем, а тому відповідач вважає, що ним не порушені вимоги ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», а будь-яких недоліків товар не мав.

Зазначені доводи не суперечать поясненням ОСОБА_8 , якого судом першої інстанції було допитано у якості свідка, з яких вбачається, що через тиждень після придбання спірного насосу покупець ОСОБА_1 приїхав та сказав, що насос повністю не викачує фекалії з каналізаційної ями. Насос був у використанні, покупець відкачував ним вигрібну яму, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_1 виставити насос на продаж як бувший у вжитку на що останній відмовився.

Також, з пояснень ОСОБА_1 о/у СКП Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області вбачається, що ОСОБА_1 запускав насос, але не викачував ні фікалії, ні воду, а.с.28.

Відповідно висновку дільничного офіцера поліції СП Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області від 12.10.2018 року, затвердженого начальником Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області підполковником поліції Зарічним А.В. в ході перевірки за зверненням гр. ОСОБА_1 встановлено, що 08.10.2018 року ОСОБА_1 , знаходячись у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» придбав дренажний насос за грошові кошти в сумі 1500 грн., після використання вищезазначеного насосу заявник помітив, що насос не повністю відкачує воду зі зливної ями, після нетривалого часу ОСОБА_1 знову звернувся до працівників магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» для обміну на інший дренажний насос, які пояснили, що використаний товар вони не приймають, а.с.35.

Крім того, органами поліції Ільїнова В.І. листом № 15252/111/41-2018 від 16.10.2018 року повідомлено про право на звернення зі скаргою у порядку підлеглості вищому органу, або до суду, у разі незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням, а.с.34.

Висновок СП Новоайдарського ВП ГУНА в Луганській області від 12.10.2018 року ОСОБА_1 у встановленому порядку не оскаржувався.

Клопотань щодо огляду спірного насосу як речового доказу у справі, або проведення відповідної судової експертизи для встановлення технічного стану спірного насосу позивачем суду не заявлялось.

На підставі вищезазначеного, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що відмовою у заміні спірного насосу, який не має недоліків якості та який був у використанні, права позивача ОСОБА_9 , як споживача послуг, наданих відповідачем, захист яких передбачено Законом України «Про захист прав споживачів» не порушено, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_9 щодо розірвання договору купівлі-продажу насоса погружного дренажного від 08.10.2018 року відсутні, а тому відсутні підстави й для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача грошових коштів за придбання насосу, моральної шкоди та зобов`язання позивача передати відповідачу спірний насос після отримання ОСОБА_1 вартості цього насосу.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні судом першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а тому на підставі ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з інших підстав - за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 10 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 03.09.2019 року.

Головуючий І.О. Дронська

Судді Ю.В. Єрмаков

М.В. Назарова