ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1405/18

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/74/19

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - Бобрової І.О.,

суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря - Зіньковець О.О.,

учасники справи:

заявник - Чернігівська міська рада,

заінтересовані особи:

- ОСОБА_2,

- Перша чернігівська державна нотаріальна контора,

місце ухвалення судом першої інстанції рішення -м.Чернігів

дата складання судом першої інстанції повного тексту рішення - 04.10.2018,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 04 жовтня 2018 року у справі за заявою Чернігівської міської ради про визнання спадщини відумерлою,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року Чернігівська міська рада звернулась із заявою, в якій просила визнати відумерлою спадщину - квартиру АДРЕСА_1, та передати її у власність територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що власником даної квартири була ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, і після смерті якої спадщина ніким не була прийнята.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 квітня 2018 року до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_2 за заявою останнього від 06.04.2018 (а.с.28).

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 04 жовтня 2018 року заяву задоволено, визнано відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, передано зазначену квартиру як відумерлу спадщину у власність територіальної громади м.Чернігова в особі Чернігівської міської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Чернігівської міської ради відмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм процесуального права. Скаржник зазначає, що суд повинен був відкласти розгляд заяви Чернігівської міської ради до розгляду Верховним Судом його касаційної скарги на судові рішення, якими відмовлено у встановлення факту його проживання з ОСОБА_3 не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, з метою перевірки твердження міської ради про те, що спадщина відкрилась у 2016 році і до цього часу ніким не прийнята. ОСОБА_2 не погоджується із висновком суду про те, що спадщину після смерті ОСОБА_3 ніхто не прийняв, оскільки він проживає в спірній квартирі, тобто спадщину прийняв. Також скаржник зазначає, що він у встановлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини як спадкоємець за законом четвертої черги, відмови у видачі йому як спадкоємцю за законом свідоцтва про право на спадщину не існує, тому, на його думку, він і досі є спадкоємцем за законом.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву Чернігівської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яку ніхто не прийняв, що дає підстави для висновку про відсутність спадкоємців до її майна. ОСОБА_2, який звернувся із заявою про прийняття спадщини, судовими рішеннями було відмовлено у встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до відкриття спадщини.

Зазначеного висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.11.2016 (а.с.4).

Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на день смерті ОСОБА_3 була власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

13.05.2017 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 В даній заяві ОСОБА_2 зазначив, що він з 2011 року проживає за адресою АДРЕСА_1, а тому, з врахуванням вимог ст. 1264 ЦК України, як спадкоємець четвертої черги приймає спадщину (а.с.19 зворот).

Чернігівська міська рада заперечує факт проживання заявника та померлої однією сім'єю, посилаючись на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.02.2018, та за відсутності спадкоємців відповідно до приписів ст. 1277 ЦК України претендує на отримання спадщини у власність.

В свою чергу ОСОБА_2 вказує на відсутність відмови нотаріуса у видачі йому свідоцтва про прийняття спадщини, наполягаючи на належному прийнятті ним спадщини.

За приписами ч.1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження мають такі особливості:

1) заявлені в порядку окремого провадження вимоги є безспірними (відсутній спір про суб'єктивне право);

2) завданням суду є охорона інтересів заявника шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав;

3) в окремому провадженні відсутні сторони із протилежними матеріально-правовими інтересами, а тому принцип змагальності не застосовується.

У справах окремого провадження спору про право немає, але є необхідність судової констатації наявності юридичного факту.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Такі наслідки настають як при порушенні заінтересованими особами питання про вирішення спору, так і тоді, коли суд сам дійде висновку про наявність спору про право цивільне.

Під спором про право розуміють певний стан суб'єктивного права. Спір про право пов'язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб'єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Враховуючи, що заявник просить визнати відумерлою спадщину після померлої ОСОБА_3, і таке визнання взаємопов'язано з вирішенням питання про право власності на нерухоме майно, власником якого себе вважає ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявний спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, на порушення вимог ст.265 ч.4 ЦПК України, в оскаржуваному рішенні взагалі не зазначив та не надав жодної оцінки доводам ОСОБА_2 про те, що він проживає в спірній квартирі, фактично прийняв спадщину, вважає себе власником квартири, а також щодо відсутності відмови нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину.

Отже, заява Чернігівської міської ради підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України. Заявнику слід роз'яснити його право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_2 належить стягнути судові витрати - судовий збір сплачений при подачі апеляційної скарги в сумі 528,6 грн.

Керуючись ст. 141, 294, 367, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 04 жовтня 2018 року скасувати.

Заяву Чернігівської міської ради про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Стягнути з Чернігівської міської ради (, м.Чернігів, вулиця Мстиславська, 7) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_4) судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 528,6 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко

Повний текст складений 23.01.2019.