Єдиний унікальний номер 243/5118/19 Номер провадження 22-ц/804/3108/19
П О С Т А Н О В А

Іменем У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року Донецький апеляційний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Прокуратури Донецької області та Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2019 року (головуючий у першій інстанції Сидоренко І.О.), -

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Держави Україна в особі Прокуратури Донецької області про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову заявник вказував що його заява-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 29 травня 2018 року начальником Першого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Донецької області ОСОБА_7 та начальником Третього слідчого відділу Слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_8 не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявнику не надано витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та за його заявою в супереч вимогам чинного законодавства не розпочато досудове розслідування. В підтвердження обставин зазначених в позові заявник посилався на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду від 07 червня 2018 року та ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду від 12 червня 2018 року. Згідно доводів позову, бездіяльністю посадових осіб прокуратури Донецької області заявнику було спричинено моральну шкоду, яка полягала у глибоких душевних стражданнях, яких він як фізична особа зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та в зв`язку з порушенням його прав як людини, гарантованих Конституцією України та чинними міжнародними договорами, що викликало у нього негативні почуття. Оцінює вартість спричиненої йому моральної шкоди в розмірі 300 456,00грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що позивачем не підтверджено обставини спричинення моральних страждань та відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводились до того, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до порушення прав позивача на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом і свідчить про відмову позивачу в правосудді.

Інша вимога апеляційної скарги заявником зводилась до неправильного застосування судом норм матеріального права, який прийняв до уваги лише ті норми права, на які посилався відповідач.

Прокуратура Донецької області надала відзив за змістом якого права позивача не порушені та рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відповідає вимогам про законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідача, за відсутності сторін повідомлених про час та місце судового розгляду належним чином про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, переглядаючи справу за наявними в ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства про його законність та обґрунтованість.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

01 квітня 2016 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 зобов`язав уповноважену особу Слов`янської місцевої прокуратури не пізніше 24 годин внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначені в резолютивній частині ухвали суду відомості /а.с.15-16/.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 26 квітня 2016 року зобов`язано прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4. внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань в повному обсязі відомості, згідно редакції зазначеній в резолютивній частині ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 квітня 2016 року /а.с.6/.

29 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Донецької області ОСОБА_7. із заявою-повідомленням про притягнення до кримінальної відповідальності прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 за умисне невиконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 квітня 2016 року та ухвали Слов`янського міськрайонного суду від 26 квітня 2016 року /а.с.7/.

Згідно відповіді начальника Третього слідчого відділу Слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_8 від 04 червня 2018 року заява ОСОБА_1 від 29 травня 2018 року не містить об`єктивних даних про вчинення будь-якого злочину чи відомостей про кримінальне правопорушення, які підлягали реєстрації в Єдиному реєстрі досудового розслідування /а.с.8/.

В заяві-повідомленні ОСОБА_1 від 29 травня 2018 року адресованому прокурору Краматорської місцевої прокуратури Єресько В.М., заявник просив притягнути до кримінальної відповідальності директора Слов`янського психоневрологічного інтернату ОСОБА_5 , яка допустила зловживання владою та службовим становищем при звільненні працівника /а.с.9-11/.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 07 червня 2018 року зобов`язано прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області Єресько В.М. внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 29 травня 2018 року /а.с.12/.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року зобов`язано уповноважену особу Прокуратури Донецької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_1 від 29 травня 2018 року про вчинення кримінального правопорушення прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4. /а.с.13/

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000388 від 02 липня 2018 року до реєстру внесені відомості за правовою кваліфікацією частина 3 статті 382 КК України згідно ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року за заявою ОСОБА_1 від 29 травня 2018 року про навмисне невиконання судових рішень прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 /а.с.15-16/.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції всесторонньо і повно з`ясував обставини у справі та дотримався норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 6 статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбаченої в частинами 1 - 5 цієї норми, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до частини 1 яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Та стосовно вирішення спорів про відшкодування шкоди за цими статями доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Згідно з пунктом 3 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно зі статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані позивачем докази та дійшов обґрунтованого висновку про те, що не підтверджено обставин з приводу того, що внаслідок бездіяльності посадової особи органів прокуратури, яка встановлена судовими рішеннями, позивачеві завдано моральної шкоди, та позивачем не надано належних та допустимих доказів з підтвердження зазначених обставин.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що сам факт невнесення прокурором Донецької області відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не свідчить про завдання особі шкоди та про наявність підстав для її відшкодування, оскільки для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до статей 1166, 1167, 1176 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу прокуратури, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача (ст. ст. 77, 81 ЦПК України).

Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Належних та допустимих доказів того, що судовим рішенням встановлена вина відповідача та його бездіяльність визнана неправомірною позивачем не надано, тобто вину відповідача в спричиненні моральної шкоди позивачеві не доведено, а тому суд дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові, оскільки позивачем також не надано доказів на підтвердження моральної шкоди через бездіяльність відповідача.

Фактично доводи апеляційної скарги за своєю суттю є ідентичними тому що було викладено в позовній заяві та зазначені доводи були предметом перевірки судом першої інстанції який дійшов обґрунтованого та законного висновку.

Доводи про те, що суд не встановив жодного фату з предмету доказування та не застосував норм запропонованих позивачем, є необґрунтованими, так як судом розглянуті позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог.

Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом ..., який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У розумінні норм процесуального права України особа визначивши свої права, реалізує їх за своїм розсудом та розпорядження своїми правами являється одним із основоположних принципів судочинства.

ОСОБА_1 беззаперечно мав можливість для звернення до суду за захистом порушеного права з позовними вимогами про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та останній не заявляв та не доводив і не підтверджував належними доказами існування жодних обставин які би об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду саме з такими вимогами.

Згідно позову моральна шкода обґрунтовувалася бездіяльністю прокурора щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань даних про вчинене кримінальне правопорушення. Зазначені позовні вимоги і були розглянуті судом першої інстанції. Інших позовних вимог не заявлялося.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2019 року.

Судді: