Справа № 541/1863/19
Провадження №2/541/978/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі - Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

16 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала. Пояснила, що вони з відповідачем мають спільну дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, оскільки з травня 2019 року відповідач припинив добровільно надавати матеріальну допомогу на дитину. Зазначає, що відповідач працює поваром на морських суднах закордоном за що отримує значну заробітну плату та здатен надавати матеріальне утримання на власну дочку в розмірі 8000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки Злати 8000 грн. щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Акрітов К.К. позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просив його задовольнити як законний та обґрунтований.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов ним визнається частково. Він згоден сплачувати на утримання дочки аліменти в розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. Зазначає, що на даний час не працює, підприємницькою діяльністю не займається, перебивається тимчасовими заробітками. Справу просить розглянути у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати дітей.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно зі ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Згідно ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом достовірно встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.9). Малолітній дочка Злата проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні відповідно до акту центу соціальних служб для дітей та молоді Миргородської міської ради (а.с.10).

Відповідач має свідоцтво фахівця кухаря суднового та свідоцтво фахівця з початкової підготовки для здійснення вантажних операцій на танкерах. Дані свідоцтва дійсні. Також з інформації отриманої з Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_2 постійно перетинає державний кордон України та тривалий час перебуває за кордоном. 05.08.2019 року перетнув державний кордон України та даних про його в`їзд в державу немає (а.с.55-68).

Відповідно до положень ч.1,3 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення сина, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають до задоволення.

При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача на утримання дочки, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивачки в частині грошової суми аліментів 8000 грн., які останння просить стягнути з відповідача на утримання дитини щомісячно. Оскільки, в супереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що саме така сума необхідна на утримання дитини, адже довідок про стан здоров`я дитини суду не надано, інформації щодо вартості дитячого садка та гуртків, які відвідує дитина суду також не надано. Вцілому суду не надано позивачкою розрахунку суми 8000 грн. з її розбивкою та вказівкою конкретних сум які необхідні на утримання дитини щомісячно, що і складуть 8000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Виходячи із встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який становить - 2218 гривень, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки частково та стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки в розмірі 5000 грн., щомісяця до повноліття дитини. На думку суду цей розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини.

Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 768,40 грн., слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 265, 268 ЦПК України; ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Заріг Оржицького району Полтавської області , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 5000 грн. (п`яти тисяч гривень) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2019 року і до повноліття дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко