П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року місто Київ

справа № 366/509/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/10069/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Гуль В.В., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Сиченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області у складі судді Слободян Н.П. від 13 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Іванківського районного суду Київської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 400 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із збільшенням мінімального розміру аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач просила суд збільшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 13 травня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15 червня 2012 року, припинившя стягнення за рішенням суду від 4 липня 2012 року (справа № 2-339/2012) до його повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що законодавством збільшено мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину з 30% до 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який є більшим від суми, яка сплачується відповідачем на утримання сина.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Скаржник зазначає, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки на його утриманні перебувають батьки, а єдиним його доходом є компенсаційна виплата по догляду за батьком, яка становить 31 грн. 71 коп. щомісячно.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не находив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі виконавчого листа № 2-339/2012 від 13 липня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 400 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2012 року.

Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 статі 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ураховуючи, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 3 липня 2017 року мінімальний

гарантований розмір аліментів на одну дитину збільшено до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги, в яких скаржник зазначає про надмірний розмір аліментів, відхиляються колегією суддів, оскільки національним законодавством визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статі 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 13 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 серпня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: В.В. Гуль

В.В. Соколова