ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/226/19 Справа № 172/823/17 Суддя у 1-й інстанції - Філіппов Є.Є. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою засновника газети "Маски. Дніпро" ОСОБА_2 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2017 року по справі за позовом Дніпровського міського голови Філатова ОСОБА_4 до Газети "Маски.Дніпро", засновника газети "Маски. Дніпро" ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий будинок "Кераміст", газети "Ділова столиця", приватного акціонерного товариства "Картель" про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2017 року позивач звернувся до Васильківського районного суду з позовом до Газети "Маски.Дніпро", засновника газети "Маски. Дніпро" ОСОБА_2 , ТОВ "Видавничий будинок "Кераміст", газети "Деловая столица", Приватне акціонерне товариство "Картель" про захист честі, гідності та ділової репутації про стягнення моральної шкоди та просив їх задовольнити визнавши недостовірною інформацію та такою, що порочить гідність, честь та ділову репутацію Дніпровського міського голови ОСОБА_3 , поширену Газетою "Маски.Дніпро", засновником газети "Маски. Дніпро" ОСОБА_2 , ТОВ "Видавничий будинок "Кераміст", газетою "Деловая столица", Приватним акціонерним товариством "Картель", а також зобов`язати останніх спростувати недостовірну інформацію про позивача, визнавши її недостовірною та такою, що не відповідає дійсності.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2017 року позов задоволено частково та ухвалено визнати такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію Дніпровського міського голови ОСОБА_3 інформацію розміщену у черговому номері НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 щотижневого видання - Газета «Маски. Дніпро» наступного змісту : - «...Тот самый ремонт, с тендера на проведение которого начался один из самых громких региональных коррупционных скандалов в Украине...»; -«...При этом штат этого злокачественного силового новообразования, которое фактически является частной охранной компанией мэра за средства горожан, увеличивается вдвое...»; -«...Для мэра Днепра и его команды свободное обращение со средствами городского бюджета, как с деньгами из собственного кошелька, уже стало фирменным стилем...»; -«.. .занимался рейдерством...»; -«...Вовремя предать - значит, предвидеть!» - нестареющий девиз ОСОБА_4 ...»; -«...именно Днепр стал центром самых громких скандалов, связанных с «распилом» миллиардных сумм...»; -«...Делить живые деньги приятно и увлекательно, но для великого комбинатора, знающего четыреста сравнительно честных способов отъема бизнеса у населения, все же немного скучно...»; -«...ОСОБА_3 занят любимым делом - созданием инструментов для рейдерства...»; -«...Выписали «профессионала» из помета ОСОБА_6, которого ОСОБА_7 так и не сдал, как не сдаст своего ОСОБА_5 ...». Зобов`язано Газету «Маски. Дніпро», ОСОБА_2 , спростувати недостовірну інформацію, шляхом опублікування у виданні в якому була опублікована зазначена інформація, у десятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили, повідомлення про ухвалене судове рішення у даній справі із викладенням резолютивної частини рішення суду, із зазначенням на титульній сторінці газети про факт такої публікації, та сама публікація повинна бути надрукована шрифтом, не менш ніж надрукована недостовірна інформація. Іншу частину позовних вимог - залишено без задоволення. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач ОСОБА_3 є Дніпровським міським головою вже тривалий час, а тому подібні необґрунтовані публікації в газеті «Маски.Дніпро» на адресу позивача складають негативну думку про нього, як у суспільстві так і серед населення та негативно впливають на його ділову репутацію.

В апеляційній скарзі засновник газети "Маски. Дніпро" ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідно до розпорядження від 27.11.2015 року № 909-р, ОСОБА_3 приступив до виконання службових обов`язків Дніпровського міського голови.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у черговому номері (№ НОМЕР_1) щотижневого видання - Газета «Маски. Дніпро» на другій і третій сторінці були розміщені фотографії Дніпровського міського голови ОСОБА_3 із зазначенням прізвища, імені та по-батькові та зазначено, що ОСОБА_3 є міським головою м. Дніпра.

В зазначеному виданні - Газета «Маски. Дніпро» розміщена наступна інформація :

-«...помимо разнообразных схем заработка на городском хозяйстве...»;

-«...Тот самый ремонт, стендера на проведение которого начался один из самых громких региональных коррупционных скандалов в Украине...»;

-«...При этом штат этого злокачественного силового новообразования, которое фактически является частной охранной компанией мэра за средства горожан, увеличивается вдвое...»;

-«...Для мэра Днепра и его команды свободное обращение со средствами городского бюджета, как с деньгами из собственного кошелька, уже стало фирменным стилем...»;

-«...занимался рейдерством...»;

-«...Вовремя предать - значит, предвидеть!» - нестареющий девиз ОСОБА_4 ...»;

-«...именно Днепр стал центром самых громких скандалов, связанных с «распилом» миллиардных сумм...»;

-«...Делить живые деньги приятно и увлекательно, но для великого комбинатора, знающего четыреста сравнительно честных способов отъема бизнеса у населения, все же немного скучно...»;

-«...ОСОБА_3 занят любимым делом - созданием инструментов для рейдерства...»;

-«...Выписали «профессионала» из помета ОСОБА_6, которого ОСОБА_7 так и не сдал, как не сдаст своего ОСОБА_5 ...».

Газета «Маски. Дніпро» має свідоцтво від 12.06.2017 року серія ДП № 2172-910 Р. Засновник, видавник, та головний редактор газети «Маски. Дніпро» - ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств, як суб`єктів інформаційної діяльності.

Черговий номер (№ НОМЕР_1) щотижневого видання - Газета «Маски. Дніпро» надрукований - Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавничий будинок «Кераміст», про що зазначено у самому виданні.

Газета «Маски. Дніпро» містить посилання на джерело - Газета «Деловая столица», засновником якої є Приватне акціонерне товариство «Картель».

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що корупційні правопорушення, в чому Дніпровського міського голову ОСОБА_3 звинувачують у своїх зверненнях Газета «Маски. Дніпро, кваліфікується як окрема стаття Кодексу України про адміністративні правопорушення або Кримінального кодексу України, також враховуючи той факт, що не було проведено будь-якого службового розслідування з порушених питань, та в силу ст. 62 Конституції України - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, поширені про міського голову відомості внаслідок неспростовної презумпції його.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що позивач ОСОБА_3 є Дніпровським міським головою вже тривалий час, а тому подібні необґрунтовані публікації в газеті «Маски.Дніпро» на адресу позивача складають негативну думку про нього, як у суспільстві так і серед населення та негативно впливають на його ділову репутацію.

Проте, колегія суддів частково не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

В силу ч. НОМЕР_1 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Здійснення цих прав може бути обмежене законом, зокрема, для захисту репутації або прав інших людей.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема честь, гідність і ділова репутація.

За змістом ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім"ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Також, відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34).

Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Відповідно до п. НОМЕР_1 постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

А згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Статтею 9 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що посадова особа місцевого самоврядування має право захищати свої законні права та інтереси в органах державної влади, органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування та в судовому порядку.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У зв`язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Як визначено в ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України, життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, відповідно до положення ч.1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з ч. НОМЕР_1 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. За ч. 6 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Також за ч. 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За змістом п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Водночас, відповідно до ст. 47-1 Закону України „Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень, а саме висловлень, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розпорядження від 27.11.2015 року № 909-р, ОСОБА_3 є Дніпровським міським головою, тобто публічною особою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у черговому номері (№ НОМЕР_1) щотижневого видання - Газета «Маски. Дніпро» на другій і третій сторінці були розміщені фотографії Дніпровського міського голови ОСОБА_3 із зазначенням прізвища, імені та по-батькові та зазначено, що ОСОБА_3 є міським головою м. Дніпра.

В зазначеному виданні - Газета «Маски. Дніпро» розміщена наступна інформація :

-«...помимо разнообразных схем заработка на городском хозяйстве...»;

-«...Тот самый ремонт, стендера на проведение которого начался один из самых громких региональных коррупционных скандалов в Украине...»;

-«...При этом штат этого злокачественного силового новообразования, которое фактически является частной охранной компанией мэра за средства горожан, увеличивается вдвое...»;

-«...Для мэра Днепра и его команды свободное обращение со средствами городского бюджета, как с деньгами из собственного кошелька, уже стало фирменным стилем...»;

-«...именно Днепр стал центром самых громких скандалов, связанных с «распилом» миллиардных сумм...»;

-«...Делить живые деньги приятно и увлекательно, но для великого комбинатора, знающего четыреста сравнительно честных способов отъема бизнеса у населения, все же немного скучно...»;

-«...Выписали «профессионала» из помета ОСОБА_6, которого ОСОБА_7 так и не сдал, как не сдаст своего ОСОБА_5 ...».

Так, з практики Європейського суду з прав людини слідує, що при вирішенні питань, що стосуються свободи вираження поглядів, необхідно враховувати, що межі прийнятої критики політиків, які діють в цій посаді, є більшими ніж для приватних осіб. На відміну від останніх, політик свідомо відкривається для прискіпливого аналізу кожного свого слова і вчинку з боку журналістів і громадськості, і повинен бути більш терпимим до критики. Право на захист репутації поширюється і на політиків, навіть коли вони виступають не як політики, проте вимоги такого захисту мають бути збалансовані з інтересами суспільства до відкритої дискусії з політичних питань (справа "Лінгенс проти Австрії").

Стаття 10 Конвенції захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надані. Свобода слова передбачає також використання висловлювань, деякою мірою перебільшених або навіть провокаційних. При дотриманні умов параграфа 2 статті 10 Конвенції право вільно передавати інформацію поширюється не лише на «інформацію» та «ідеї», які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі, які ображають, шокують чи викликають стурбованість. Такі є вимоги плюралізму, толерантності і лібералізму, без яких немає «демократичного суспільства».

Аналізуючи правовідносини у даній справі, колегія суддів вважає, що відповідачами було опубліковано інформацію щодо життя та діяльності позивача, та подій, які сталися за участю цієї публічної особи чи осіб, що пов`язані з ним, разом з цим сам позивач не вжив заходів щодо перевірки вказаної вище інформації та її спростування у позасудовий спосіб.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є така інформація фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

За таких обставин опубліковані наступні речення: «...помимо разнообразных схем заработка на городском хозяйстве...»; «...Тот самый ремонт, с тендера на проведение которого начался один из самых громких региональных коррупционных скандалов в Украине...»; «...При этом штат этого злокачественного силового новообразования, которое фактически является частной охранной компанией мэра за средства горожан, увеличивается вдвое...»; «...Для мэра Днепра и его команды свободное обращение со средствами городского бюджета, как с деньгами из собственного кошелька, уже стало фирменным стилем...»; «...именно Днепр стал центром самых громких скандалов, связанных с «распилом» миллиардных сумм...»; «...Делить живые деньги приятно и увлекательно, но для великого комбинатора, знающего четыреста сравнительно честных способов отъема бизнеса у населения, все же немного скучно...»; «...Выписали «профессионала» из помета ОСОБА_6 , которого ОСОБА_7 так и не сдал, как не сдаст своего ОСОБА_5 ...», є оціночними судженнями та спростуванню не підлягають, а суд першої інстанції на вказану уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про задоволення цих вимог.

Разом з цим інформація, що розміщена в газеті "Маски. Дніпро", а саме -«.занимался рейдерством...»; «...Вовремя предать - значит, предвидеть!» - нестареющий девиз ОСОБА_4 ...»; «...ОСОБА_3 занят любимым делом - созданием инструментов для рейдерства...», є такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію Дніпровського міського голови ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Так Рейдерство - це незаконне заволодіння майном і використання його у власних інтересах. З рейдерством поєднують кримінальні діяння, які передбачені Кримінальним Кодексом України, а саме шахрайство, підробка документів, можливо грабіж і бандитизм, а також з рейдерством поєднують і корупцію.

А відповідно до ст. 62 Конституції України-особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Враховуючи те, що будь-якого розслідування з порушених питань та судового рішення не було, у зв`язку з чим зробивши опублікування вказаної інформації відповідачі тим самим поширили неправдиву інформацію стосовно позивача та доказів того, що ця неправдива інформація є протилежною відповідачами не надано, а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволенні вимог у вказаній частині.

Що стосується рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову то в апеляційному порядку воно не оскаржене та підстави для його перегляду і скасування відсутні, у зв`язку з чим рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засновника газети "Маски. Дніпро" ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2017 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог Дніпровського міського голови Філатова Б.А..

Позов Дніпровського міського голови Філатова ОСОБА_4 до Газети "Маски.Дніпро", засновника газети "Маски. Дніпро" ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий будинок "Кераміст", газети "Ділова столиця", приватного акціонерного товариства "Картель" про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію Дніпровського міського голови ОСОБА_3 , розміщену у черговому номер НОМЕР_1 від 04 липня 2017 року щотижневого видання Газета "Маски.Дніро"наступного змісту :

-«.. .занимался рейдерством...»;

-«...Вовремя предать - значит, предвидеть!» - нестареющий девиз ОСОБА_4 ...»;

-«...ОСОБА_3 занят любимым делом - созданием инструментов для рейдерства...»;

та зобов`язання Газету "Маски.Дніро", ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, шляхом опублікування у виданні в якому була опублікована зазначена інформація, у десятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили, повідомлення про ухвалене судове рішення у даній справі із викладенням резолютивної частини рішення суду, із зазначенням на титульній сторінці газети про факт такої публікації, та сама публікація повинна бути надрукована шрифтом, не менш ніж надрукована недостовірна інформація

В іншій частині задоволених позовних вимог відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко