Головуючий у І інстанції Піхур О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Гановській А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 липня 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-інвест-буд», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», про визнання електронних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С., Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-інвест-буд», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», про визнання електронних торгів недійсними.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та заборонити ТОВ «Укр-інвест-буд» вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням зазначеної квартири.

Обгрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 посилався на те, що оголошенням від 11 липня 2019 року реалізовану на електронних торгах квартиру АДРЕСА_1 , виставлено на продаж, що підтверджується витягом з інтернет ресурсу.

Зазначені вище електронні торги є протиправними та оскаржуються ОСОБА_1 в судовому порядку, а тому, зважаючи на те, що спірну квартиру знову виставлено на продаж новим власником, в справі є підстави для застосування заходів забезпечення позову, невжиття яких може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити по справі нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

У відзиві, що надійшов від представника третьої особи АБ «Укргазбанк», остання просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

В судовому засіданні представник позивача подану апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник третьої особи в апеляційному суді проти задоволення скарги заперечила та просила ухвалу суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Інші учасники процесу, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, однак їхня неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості та недоведеності заявником того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також недоведеності наміру відповідача здійснити відчуження квартири.

Однак, з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч.ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. перебуває виконавче провадження №57560781 з виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 13.04.2011 року у справі №2-522/11.

В рамках вказаного виконавчого провадження, 26.04.2019 року Державним підприємством «СЕТАМ» за заявкою Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Крайчинського С.С. проведено електронні торги п`ятикімнатної квартири АДРЕСА_2 , номер лоту 339892, переможцем яких стало ТОВ «Укр-Інвест-Буд», що підтверджується копією протоколу №401893 від 26.04.2019 року.

В подальшому право власності на реалізовану квартиру було зареєстровано 17.05.2019 року приватним нотаріусом Юр-Капінос A.Є. на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (у формі електронних торгів), серія та номер: 1265, виданий 17.05.2019 року, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.06.2019 року.

Обгрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначив, що спірна квартира виставлена на продаж в мережі інтернет, надавши на підтвердження даних обставин фотокопію оголошення від 11.07.2019 року (а.с.5-9).

Вищенаведені обставини, на думку колегії, дають підстави для висновку про наявність у переможця торгів ТОВ «Укр-Інвест-Буд» об`єктивної можливості відчужити спірну квартиру з урахуванням факту оформлення на неї права власності, тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в подальшому та ускладнити ефективний захист і поновлення порушеного права власності позивача на вищевказане житлове приміщення.

Суд першої інстанції зміст позовної заяви та заяви позивача про забезпечення позову належним чином не дослідив та залишив поза увагою долучені позивачем до заяви докази виставлення спірної квартири на продаж, що свідчить про наявність у переможця торгів об`єктивної можливості здійснити дії по відчуженню квартири, а це є підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зважаючи на те, що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, відповідає його позовним вимогам, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали про відмову у забезпеченні позову із постановленням по справі нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року - скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «УКР - ІНВЕСТ - БУД».

Постанова суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: