Справа № 352/145/19
Провадження № 2/352/434/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Кукули О.С.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Селяніна В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання розписки (договору позики) недійсною, -

в с т а н о в и в :

Позивач 24.01.2019 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання розписки (договору позики) недійсною.

Позивач ОСОБА_1 05.09.2019 р. подав заяву про відвід судді, яку підтримав у судовому засіданні, посилаючись на те, що суддя Хоминець М.М. розглядала цивільну справу за його позовом до ОСОБА_2 про визнання розписки (правочину) недійсною та відмовила у задоволенні позову. Тому він не довіряє судді, сумніваючись в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи.

Вислухавши думку представника відповідача, який заперечував щодо задоволення відводу з огляду на його необґрунтованість, суд вважає, що заява позивача про відвід підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

При вирішенні заяви про відвід суд застосовує вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які підлягають застосуванню як джерело права відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вказано у п.49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечені судом умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Згідно п.53 вказаного рішення ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland)).

Встановлено, що суддею Хоминець. М.М. розглядалась цивільна справа № 352/2389/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання розписки (правочину) недійсною, у якій рішенням суду від 27.06.2014 р. у позові відмовлено.

З огляду на викладене, з урахуванням наявної у позивача недовіри до судді Хоминець М.М., результатом якої стала заява про відвід, для забезпечення умов, за яких у позивача не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду його справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку про задоволення заявленого відводу.

На підставі наведеного, відповідно до ст.9 Конституції України, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., керуючись ст. 36 ч.1 п.5, 39, 40 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Задовольнити заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді.

Відвести суддю Хоминець М.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання розписки (договору позики) недійсною.

Дану цивільну справу передати у канцелярію суду для визначення іншого складу суду у порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Хоминець