ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 953/17553/19

Провадження № 22-ц/818/5207/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретарів судових засідань Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивач: Харківська міська рада,

відповідачі: ОСОБА_1 ,

треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, Державний реєстратор Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Богославець Сергій Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, Державний реєстратор Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Богославець Сергій Володимировича про скасування рішення про державну реєстрацію права власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2019 року , постановлену суддею Попрас В.О., в залі суду в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2019 року заяву Харківської міської ради задоволено.

Заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії з об`єктами нерухомого майна, а саме:

-нежитловим приміщенням 1-го поверху № 1, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний №101);

-нежитловим приміщенням 1-го поверху № 2, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_1 );

-нежитловим приміщенням 1-го поверху № 3, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_2 );

-нежитловим приміщенням 1-го поверху № 4, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_3 );

-нежитловим приміщенням 1-го поверху № 5, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_4 );

-нежитловим приміщенням 1-го поверху № 6, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_5 );

-нежитловим приміщенням 1-го поверху № 7, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_6 );

-нежитловим приміщенням 1-го поверху № 8, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_7 ) до набрання остаточного рішенням у справі законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зі змісту оскаржуваної ухвали суду не вбачається, з яких саме мотивів суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Зазначає, що обраний судом вид забезпечення позову фактично позбавляє власника майна, його права власності на таке майно, адже формулювання «будь-яких дії» забороняє не лише розпоряджатися вказаним майном, а й користуватися ним взагалі, що не може бути співмірним із заявленими позовними вимогам. Також вказує на те, що судом в оскаржуваній ухвалі не зазначено про зустрічне забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що Харківська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, Державний реєстратор Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Богославець Сергій Володимировича про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Представник позивача Харківська міська рада подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на нежитлове приміщення 1-го поверху № 1, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний №101); нежитлове приміщення 1-го поверху № 2, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_1 ); нежитлове приміщення 1-го поверху № 3, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_2 ); нежитлове приміщення 1-го поверху № 4, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_3 ); нежитлове приміщення 1-го поверху № 5, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_4 ); нежитлове приміщення 1-го поверху № 6, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_5 ); нежитлове приміщення 1-го поверху № 7, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_6 ); нежитлове приміщення 1-го поверху № 8, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_7 ), до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії стосовно вказаних об`єктів нерухомого майна до закінчення розгляду даної справи по суті і набранням остаточним судовим рішенням у даній справі законної сили.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що оскільки вказаний спір виник з приводу протиправного виникнення та переходу прав на об`єкт нерухомого майна, а подальше його відчуження зробить неможливим виконання рішення суду. Відповідач ОСОБА_1 може здійснити дії щодо відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна з метою використання аргументів стосовно добросовісного набувача під час розгляду вищевказаного позову, ухилятися від відповідальності за порушення вимог містобудівного законодавства та не виконувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.05.2017 у справі № 640/18859/15-ц, тому представник позивача просить суду вжити заходи забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що заява є обґрунтованою, невжиття заходів забезпечення позову може дати змогу реалізувати майно та унеможливить виконання рішення суду в тому разі, якщо позов буде задоволено.

Судова колегія погоджується із вказаними висновками суду, однак вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до частин 1-2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Як убачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст.6 конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, аби остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним («Шмалько проти України», № 60750/00, пункт 43/, рішення від 20 липня 2004 року; «Ромашов проти України», № 67534/01, пункт 42, рішення від 27 липня 2004 року; «Юрій Миколайович Іванов проти України», № 40450/04, пункт 51, рішення від 15 жовтня 2009 року та інші).

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції перевірив доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, які він просив застосувати та дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог.

Однак обраний судом спосіб забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії з об`єктами нерухомого майна не в повній мірі ґрунтується на законі та може порушувати права та інтереси інших осіб.

Так, суд першої інстанції не з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просила застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам, та не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що забезпечення позову є цілком доречним, обґрунтованим, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав позивача.

Разом із цим, враховуючи обсяг позовних вимог, принципи розумності, обґрунтованості, суд вважає, що необхідним, співмірним, достатнім та ефективним є вжиття заходи забезпечення позову шляхом заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково. Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2019 року року змінити.

Керуючись ст. ст. 367, 368,т374, 376, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2019 року змінити.

Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна, а саме:

-нежитлового приміщення 1-го поверху № 1, загальною площею 28,00 кв.м, що розташованого по АДРЕСА_1 , (реєстраційний №101);

-нежитлового приміщення 1-го поверху № 2, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний №101);

-нежитлового приміщення 1-го поверху № 3, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_2 );

-нежитлового приміщення 1-го поверху № 4, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_3 );

-нежитлового приміщення 1-го поверху № 5, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_4 );

-нежитлового приміщення 1-го поверху № 6, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_5 );

-нежитлового приміщення 1-го поверху № 7, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний № НОМЕР_6 );

-нежитлового приміщення 1-го поверху № 8, загальною площею 28,00 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 , (реєстраційний №101).

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С.Кругова

О.В. Маміна