ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року

м. Черкаси

справа № 705/3729/19 провадження № 22-ц/821/679/19
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_2 ;

треті особи: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, інфляційних витрат, пені, 3 % річних та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

19 серпня 2019 року позивач звернувся до суду із даним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ «СК «Країна» безпідставно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19 березня 2017 року поблизу селища Глеваха Васильківського району Київської області, і в результаті якої з вини ОСОБА_5 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована вказаним відповідачем, було пошкоджено автомобіль позивача та спричинено шкоду іншим учасникам ДТП.

В рамках розслідування даного кримінального провадження винесено підозру відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що вказане кримінальне правопорушення скоїв ОСОБА_5 , однак враховуючи, що в результаті вказаного ДТП, окрім загибелі пасажирки ОСОБА_6 та спричинення потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, водій ОСОБА_5 помер, прокуратурою Київської області 31 січня 2019 року було прийняте рішення про закриття кримінального провадження №0000179, відомості про яке внесені до ЄРДР 19 березня 2017 року, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю підозрюваного ОСОБА_5 .

Зазначаючи в якості одного з відповідачів ПАТ «СК «Країна» позивач вказав, що він не являється стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між даним відповідачем і померлим ОСОБА_5 , однак зазначений договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) та відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю застрахованого транспортного засобу. Виходячи з викладеного, він як потепілий наділяється відповідними правами за вказаним договором.

Вказуючи в якості другого відповідача ОСОБА_2 позивач послався на те, що вона є дружиною ОСОБА_5 , яка, у відповідності до вимог ст. ст. 1268, 1229, 1230, 1231 ЦК України, прийняла спадщину після смерті чоловіка.

Відмова ПАТ «СК «Країна» у здійсненні позивачу страхового відшкодування, яка, зокрема, стала підставою для звернення з вказаним позовом, мотивована тим, що заяву про виплату страхового відшкодування позивачем було надано ПАТ «СК «Країна» 12 березня 2019 року. З моменту скоєння ДТП пройшло більше року, тому згідно з п 37.1.4. та п. 37.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Просив суд стягнути солідарно з ПАТ «СК «Країна» та з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в сумі 75 239,55 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн., а всього 85 239,55 грн.

Короткий зміст судових рішення суду першої інстанції

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 вересня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Країна», ОСОБА_2 про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, інфляційних витрат, пені, 3% річних та моральної шкоди передано до Подільського районного суду м. Києва, до територіальної юрисдикції якого належить справа.

Ухвала мотивована тим, що зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач ПАТ «СК «Країна» зареєстроване в м. Київ по вулиці Електриків, 29-а, а відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Підстав для застосування положень ч. 5 ст. 28 ЦПК України суд не вбачав.

Посилання позивача на те, що позов стосується захисту його прав як споживача, при цьому без обґрунтовання свого звернення з позовом саме до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, суд до уваги не взяв виходячи з того, що правовідносини, що виникли між сторонами не стосуються захисту прав споживачів з огляду на те, що споживачем послуг відповідача ПАТ «СК «Країна» був ОСОБА_5 , який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тоді як позивач ОСОБА_1 стороною вказаного договору не був.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 11 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просив її скасувати, а справу повернути на розгляд до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про передачу вказаної справи на розгляд до Подільського районного суду м. Києва є хибним та не ґрунтується на матеріальному та процесуальному законі.

Переконаний, що поданий ним позов підсудний саме Уманському міськрайонному суду Черкаської області, оскільки предметом позову є захист порушених прав споживача, що випливають з договору страхування і хоча він не є стороною вказаного договору, але, відповідно до ст. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», він як потерпілий наділений відповідними правами у відповідності до цього ж договору, а тому згідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України справа має бути розглянута за зареєстрованим місцем його проживання, зокрема Уманським міськрайонним судом Черкаської області.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «СК «Країна», посилаючись на те, що суд першої інстанції, врахувавши, що відповідачі зареєстровані в м. Києві та положення ст. 27 ЦПК України, дійшов вірного висновку про те, що дана справа не підсудна Уманському міськрайонному суду Черкаської області, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року розгляд апеляційної скарги призначено на 02 грудня 2019 року на 11:00 год. в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

19 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ПАТ «СК «Країна», ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, інфляційних витрат, пені, 3 % річних та моральної шкоди (а.с. 1 - 6).

До позовної заяви додано докази в підтвердження заявлених ОСОБА_1 вимог з яких вбачається наступне.

18.04.2017 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «Країна» з повідомленням про ДТП потерпілої особи, яке мало місце 19 березня 2017 року поблизу селища Глеваха Васильківського району Київської області за участі, зокрема автомобіля VOLKSWAGEN CADDY Д.Р. № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля Chevrolet Lachetti р. н. НОМЕР_2 під керуванням його - ОСОБА_1 (а.с. 21 - 22).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП за участю наземного транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY д. р. № НОМЕР_1 була застрахована ПАТ «СК «Країна» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4993606 від 11 жовтня 2016 року.

Листом від 22.11.2017 за вих. № 11029/17 ПАТ «СК «Країна» просило ОСОБА_1 надати, зокрема, постанову суду про визнання винної особи у ДТП та притягнення до адміністративної відповідальності, що набрала законної сили; у разі наявності, постанову про відмову в порушенні кримінального провадження, постанову слідчого відділу про закриття кримінального провадження, тощо.

Зазначено, що строки прийняття рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування призупинено до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішенням законної сили ( а.с. 30 - 31).

Аналогічну відповідь було надано ПАТ «СК «Країна» ОСОБА_1 листом від 20.04.2019 вих № 3673/18 (а.с. 28).

Згідно постанови прокуратури Київської області 31 січня 2019 року було закрито кримінальне провадження №0000179, відомості про яке внесені до ЄРДР 19.03.2017, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю підозрюваного ОСОБА_5 (а.с. 11 - 18).

12.03.2019 ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Країна» було подано заяву на виплату страхового відшкодування (а.с. 20).

Листами від 03.04.2019 за вих. № 3818 та від 11.06.2019 за вих. № 7037 ПАТ «СК «Країна» повідомила ОСОБА_1 про те, що страховиком прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 (а.с. 19, 25).

Відмова у здійсненні страхового відшкодування мотивована тим, що заяву про виплату страхового відшкодування позивачем було надано ПАТ «СК «Країна» 12 березня 2019 року, з моменту скоєння ДТП пройшло більше року, тому згідно з п 37.1.4. та п. 37.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

2. Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Матеріали справи, зокрема копія паспорта громадянина України, свідчать про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ( а.с. 7).

З даним позовом ОСОБА_1 звернувся саме до Уманського міськрайонного суду Черкаської області за місцем своєї реєстрації, без обґрунтування вибору ним підсудності, однак з посиланням на норми ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та звільнення його від сплати судового збору, оскільки позов пов`язаний з порушенням його прав як споживача за договором страхування.

Передаючи ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 вересня 2019 року вказану справу на розгляд до Подільського районного суду м. Києва, суд мотивував її тим, що з урахуванням положень ст. 27 ЦПК України, справа територіально непідсудна Уманському міськрайонному суду Черкаської області, оскільки позивач не являється стороною договору страхування і на нього не поширюється статус споживача, а тому підсудність справи має визначатися за місцем знаходження одного з відповідачів, зокрема, ПАТ «СК «Країна».

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За загальним правилом, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України визначає правила альтернативної підсудності за вибором позивача. Зокрема, частина 5 вказаної статті передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Вирішуючи питання територіальної підсудності, слід з`ясовувати характер спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», ст. 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно до ст. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі.

Таким чином потерпілий ОСОБА_1 безпосередньо не є стороною вищезазначеного договору страхування, але являється суб`єктом на якого поширюється його дія, оскільки саме на його користь страхувальник зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

За своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В пунктах 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5 роз`яснено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин, між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 листопада 2019 року № 212/2534/16-ц.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Оскільки позов ОСОБА_1 стосуються захисту порушених прав останнього як споживача, даний позов підлягає розгляду за правилами альтернативної підсудності за вибором позивача.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Країна», ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, інфляційних витрат, пені, 3 % річних та моральної шкоди за підсудністю підлягає направленню до Подільського районного суду м. Києва за місцезнаходженням одного з відповідачів, не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки справа підсудна Уманському міськрайонному суду Черкаської області, на підставі ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 вересня 2019 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та на умовах передбачених ЦПК України.

Текст постанови складено 02 грудня 2019 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак