КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1485/2019
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Київській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Савченка С.І., Яворського М.А.,

Секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної служби зайнятості (Центральний апарат) про скасування дисциплінарного стягнення (догани),

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 04 травня 2017 року відповідач видав наказ №156-к «Про оголошення догани ОСОБА_2.»., яким ОСОБА_2 оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків. У зазначеному наказі викладені обставини які не відповідають дійсності, а, отже, позивача було безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Позивач вказував на те, що ухвала слідчого судді від 22 березня 2017 року не відповідала вимогам КПК України. Крім того, 05 квітня 2017 року 2017 позивач проінформував заступника Голови ДСЗ Жовтяка Ю. про своє виключення із складу тендерного комітету, що свідчить про відсутність у нього повноважень на засвідчення копій тендерної документації, про яку йшла мова в наданій для виконання ухвалі слідчого судді.

Крім того, копії тендерної документації були надані Юридичному управлінню на виконання п.1 резолюції заступника Голови ДСЗ Жовтяка Ю. до доповідної записки начальника Юридичного управління ОСОБА_4 від 04 квітня 2017 року, про що було проінформовано службовою запискою від 05 квітня 2017 року.

Позивач стверджував, що доручення за резолюцією заступника Жовтяка Ю. від 06 квітня 2017 року №653/26-71 було виконано у межах його повноважень у встановлений строк, проте, не у повному обсязі, оскільки у нього були відсутні відповідні повноваження. Крім цього, позивач вказує на те, що його було включено до складу тендерного комітету в порушення ст.31 КЗпП України, оскільки він не давав своєї згоди.

На підставі викладеного просив скасувати наказ Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 04 травня 2017 року №156-к «Про оголошення догани ОСОБА_2.», стягнути з Державної служби зайнятості судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов задовольнити.

У апеляційній скарзі вказує, що догану йому було винесено за невиконання обов'язків, не передбачених трудовим договором і за невиконання яких працівник не може бути притягнутий до відповідальності. Стверджує, що доручення керівництва ним було виконане у повному обсязі в межах його повноважень. Також посилається на упереджене ставлення до нього зі сторони відповідача.

Від Державної служби зайнятості надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, з урахуванням всіх обставин справи. До відзиву додає практику Верховного Суду на спростування доводів апелянта та підтвердження своєї позиції.

Апеляційну скаргу вважає безпідставною та необґрунтованою, тому просить рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 26 жовтня 2015 року по 17 липня 2017 року. Наказом відповідача від 06 березня 2017 року №60-к «Про переведення працівників Державної служби зайнятості (Центрального апарату)» з 06 березня 2017 року позивач був переведений з посади начальника Управління патронатної служби та міжнародного співробітництва на посаду начальника Відділу міжнародного співробітництва, що підтверджується копіями наказів про призначення, переведення (т., а.с. 109-112, 140).

Обов'язки позивача, як начальника відділу міжнародного співробітництва, були визначені посадовою інструкцією, затвердженою 31 березня 2017 року в.о. Голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) Ярошенком В.С.(далі - Посадова інструкція), з якою позивач 31 березня 2017 року був ознайомлений, що підтверджується його підписом (т.1, а.с 78-80).

Наказом відповідача від 02 серпня 2016 року №133 «Про затвердження складу тендерного комітету Державної служби зайнятості (Центрального апарату)», позивач був визначений головою тендерного комітету відповідача. В подальшому, відповідно до наказу відповідача від 03 квітня 2017 року №35 «Про затвердження складу тендерного комітету державної служби зайнятості(Центрального апарату)» (із змінами) позивач очолював тендерний комітет до 13 квітня 2017, що підтверджується копіями наданих наказів (т.1, ас. 114 - 119).

Державною службою зайнятості (Центральним апаратом) 04 травня 2017 року було видано наказ №156-к «Про оголошення догани ОСОБА_2.» Підставою для оголошення догани стало неналежне виконання ОСОБА_2 своїх посадових обов'язків (т.1, а.с. 50).

Так, за резолюцією заступника Голови Служби Ю.Жовтяка до вх..№653/26-17 від 06 квітня 2017 року позивачу було доручено надати у строк до 12.00 07.04.2017 Юридичному управлінню відповідача завірені копії документів(тендерної документації) на виконання ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у справі №758/4093/17 (т.1, а.с. 133, 134-136).

У своїй службовій записці від 07 квітня 2017 року №331/04/24-17 позивач вказав на те, що зазначена вище резолюція не може бути ним виконана з огляду на відсутність у нього відповідних повноважень, неналежне оформлення ухвали слідчого судді, можливо її підробки та відсутності особи, вказаної в зазначеній ухвалі (т.1, а.с. 137-138).

Під час судового розгляду судом першої інстанції також було допитано свідків ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 Із показів допитаних свідків встановлено, що доручення до вх..№653/26-17 ОСОБА_2 виконано не було, та виконувалось безпосередньо ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в день видачі копії документів 10 квітня 2017 року. При цьому, починаючи з 06 квітня 2017 року до 10 квітня 2017 року ОСОБА_2 відмовлявся виконувати доручення.

Відповідно до п.2.7 Положення про тендерний комітет Державної служби зайнятості (Центрального апарату), затвердженого наказом від 01.08.2016 №129, передбачено, що тендерний комітет забезпечує реалізацію такої функції, як складання, затвердження та зберігання відповідних документів з питань публічних закупівель відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до п.2.13 Положення про тендерний комітет, позивач, як голова тендерного комітету, персонально відповідав за виконання покладених на тендерний комітет функцій.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість тверджень позивача про відсутність у нього повноважень на виконання завдання, оскільки з метою належного засвідчення копій документів, був зобов'язаний організувати роботу з підготовки ксерокопій тендерної документації належної якості, які в свою чергу повинен був передати Загальному відділу для засвідчення разом з оригіналами тендерної документації для перевірки відповідності зроблених ксерокопій оригіналу, після чого передати завірені копії Юридичному управлінню на виконання резолюції керівництва.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що мала місце безпідставна відмова позивача від виконання доручення керівництва, яка могла привести до негативних наслідків для відповідача.

Судом також встановлено, що тендерна документація була передана ОСОБА_2 лише 15 червня 2017 року. Крім того, слід врахувати те, що до письмового доручення 06 квітня 2017 року, ОСОБА_2 було доведено до відома доручення від 04 квітня 2017 року, яке останній також не виконав.

Відповідно до пунктів 2.9, 2.15 Посадової інструкції, якими передбачено, що начальника Відділу міжнародного співробітництва виконує окремі доручення керівництва Центрального апарату Служби та контролює виконання окремих доручень керівництва Центрального апарату Служб, які належать до компетенції Відділу, структурними підрозділами Центрального апарату Служби; начальник Відділу міжнародного співробітництва виконує інші функції відповідно до доручень керівництва Центрального апарату Служби, та завдань, покладених на Відділ.

Під порушенням трудової дисципліни згідно п.9.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку розуміється невиконання чи неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов'язків, що тягне за собою притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності .

Положення ст.147 КЗпП України передбачають, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

За правилами ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як видно із матеріалів справи, під час вирішення питання про накладення дисциплінарного стягнення відповідач врахував обставини за яких відбулось порушення трудової дисципліни, відібрав пояснення від ОСОБА_2, врахував його пояснювальну записку від 07 квітня 2017 року та доповідну ОСОБА_4 від 03 травня 2017 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач діяв у спосіб встановлений законом, відповідно до наданих йому повноважень, а відтак, позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за невиконання обов'язків як голови тендерного комітету та щодо відсутності в його діях складу дисциплінарного правопорушення оцінюються колегією суддів критично, оскільки ґрунтуються на власному тлумаченні апелянтом норм законодавства.

Не можуть бути враховані судом і твердження апелянта щодо належного виконання ним доручень керівництва, оскільки є суперечливими, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Посилання ОСОБА_2 на упереджене ставлення до нього зі сторони відповідача також відхиляються колегією суддів, оскільки не стосуються предмету доказування в межах даної цивільної справи.

Інші доводи апеляційної скарги повторюють доводи позовної заяви, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367, 369, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 23 січня 2019 року.

Головуючий

Судді