Номер провадження: 22-ц/813/2644/19
Номер справи місцевого суду: 523/5571/16-ц
Головуючий у першій інстанції Середа І.В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, застосування до заяви про відмову від спадщини наслідків недійсності угоди

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_2 , в якому з урахуванням неодноразових уточнень (Том І: а.с. 1-6, 38-43, 121-124, 231-237), просив суд поновити йому строк позовної давності та визнати незаконними визнання дії посадових осіб Четвертої одеської державної нотаріальної контори щодо прийняття заяви ОСОБА_3 від 07.05.1991 року про відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання дій незаконними, застосування до заяви про відмову від спадщини наслідків недійсності угоди .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.11.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, застосування до заяви про відмову від спадщини наслідків недійсності угоди та ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.11.2018 року призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеди С.М., що є підставою для прийняття справи до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання дій незаконними, застосування до заяви про відмову від спадщини наслідків недійсності угоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року, яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 15.08.2019 року о 13год.30хв.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 04.02.1941 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , матір ОСОБА_4 .

Згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Жовтневим ЗАГС м.Одеси 09.12.1982 року, ОСОБА_4 помер, актовий запис №10094.

Як видно з свідоцтва від 24.05.1990 року, право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 .

21.11.1983 року до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після чоловіка звернулася ОСОБА_5 На підставі вказаної заяви Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №215/1983 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . 21.11.1983 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини автомобіля марки М407 державний номер НОМЕР_2 , 1958 року випуску.

12.04.1985 року ОСОБА_5 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом.

10.05.1991 року надійшла складена 07.05.1991 року заява про те, що ОСОБА_3 не претендує на спадкування після батька.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько позивача, який є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 виданого Ленінським ЗАГС м.Одеси, актовий запис №1385 від 10.11.1955 року).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що оскільки оспорювана заява була подана через вісім років, тобто після закінчення шестимісячного строку, який є преклюзивним, тому вона не має жодних правових наслідків.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляд на таке.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК, строк на прийняття якої не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Так, у даній справі спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 1 січня 2004р., тому до правовідносин сторін підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18 липня 1963 року.

Згідно зі статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 549 ЦК УРСР спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно вимог ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна.

З матеріалів справи вбачається, що 07.05.1991 року ОСОБА_3 подав до Четвертої одеської державної нотаріальної контори заяву про відмову (не претендування) від спадщини, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (Том І: а.с.22 зворот).

Таким чином, оскільки згідно ст. 553 ЦК УРСР відмова від спадщини можлива лише потягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, тому правильним є висновок суду, що подання, через вісім років і 5 місяців - в 1991 році ОСОБА_3 заяви про відмову від спадщини не має жодних правових наслідків, оскільки була подана після закінчення шестимісячного строку, який є преклюзивним.

Преклюзивний строк - це період, із закінченням якого припиняється цивільне право як таке. Він надає уповноваженій особі строго визначений час для реалізації свого права і припиняє це право у випадку його невикористання чи неналежного використання. Даний строк встановлюється для спонукання особи до здійснення свого права, в іншому ж випадку це право припиняється або ж переходить до інших осіб.

Крім того, матеріалами справи було встановлено, що за життя позовів до суду про визнання своєї відмови від спадщини недійсною ОСОБА_3 не подавав.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи позовної заяви і зведені до переоцінки доказів, які районним судом досліджені на підставі вірно встановлених обставин, яким надано правильну оцінку.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, застосування до заяви про відмову від спадщини наслідків недійсності угоди - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.08.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда