Справа № 349/1115/19
Провадження № 2/349/384/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 листопада 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Лошак О. О.

з участю cекретарів судового засідання Мартиновської І.П., Сірко І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином,

учасник справи:

позивач ОСОБА_1

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином в сумі 25 000 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що вироком Рогатинського районного суду від 20 червня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці. Він є потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні. Внаслідок вчиненого щодо нього злочину він зазнав моральних страждань, розмір яких оцінює в сумі 25 000 грн.

Зазначає, що наслідки перенесеного стресу відчуває по сьогоднішній день, змушений приймати заспокійливі ліки. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

ОСОБА_2 подав відзив на позов. Заперечив проти позову з тих підстав, що його протиправна діяльність обмежується одним незначним епізодом. Жодних негативних наслідків ні для здоров`я, ні для матеріального стану ОСОБА_1 не було заподіяно. Просив у позові відмовити повністю.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю із підстав, які зазначені у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити повністю із підстав, які наведені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, не направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_1 пояснив, що доводиться рідним братом позивача по справі. Внаслідок вчинених щодо його брата протиправних дій ОСОБА_2 може пояснити, що брат зазнав психологічного стресу та моральних страждань. В присутності односельців, ОСОБА_2 погрожував братові вбивством, розмахуючи перед його обличчям лопатою. Брат ухиляючись від удару, впав в потічок, вимок в холодну пору року. Присутні односельчани сміялися з нього. Внаслідок пережитого стресу ОСОБА_1 втратив сон, тривалий період часу був в пригніченому стані, змушений був приймати заспокійливі лікарські засоби. По даний час брат відчуває наслідки пережитого інцеденту, буває збудженим, нервовим, чого раніше за ним не спостерігалося, вживає заспокійливі ліки. Він особисто неоноразово на прохання брата купляв йому ліки "персен", "новопасит". Крім того, брат боїться йти на сільський ставок, оскільки дане місце асоціюється в нього з негативними спогадами.

Судом встановлено, що згідно вироку Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2019 року, який набув законної сили 02 жовтня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Судовим рішенням було встановлено, що 12 листопада 2017 року біля 16 год. 40 хв. ОСОБА_2 знаходився на території ставків, що розташовані в с.Гоноратівка Рогатинського району Івано-Франківської області. Разом з ним на території ставків були жителі с.Гоноратівка ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . За допопогою штикової лопати ОСОБА_2 мав намір понизити рівень води в одному із ставків. ОСОБА_1 , який знаходився біля іншого ставка, будучи обуреним такими діями ОСОБА_2 , зробив йому зауваження. ОСОБА_2 відреагував на зауваження ОСОБА_8 агресивно. Із значною силою почав розмахувати лопатою, яку тримав в руках, перед обличчям ОСОБА_1 , висловлюючи при цьому погрози вбивством, які потерпілий сприймав як реальні. Побоюючись за своє життя, намагаючись уникнути негативних наслідків, ОСОБА_1 відступив назад, оступився та впав у воду. Після падіння ОСОБА_1 у воду, ОСОБА_2 припинив свої неправомірні дії та залишив місце події.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту вироку вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_2 цивільний позов потерпілим не було заявлено.

За ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди", особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, із знищенням чи пошкодженням її майна, у душевних стражданнях, які особа перенесла у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї.

Позивач пред`явив вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненого щодо нього злочину, а саме погрози вбивством при тому, що були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно вимог частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

З пояснень свідка брата позивача ОСОБА_1 вбачається , що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 в нього порушився сон, він втратив спокій, став збудивим, а також ОСОБА_1 вимушений був витрачати кошти для придбання заспокійливих медичних препаратів. Дана обставина, крім пояснення свідка, документально підтверджена копіями фіскальних чеків від 24 листопада 2017 року, 26 грудня 2017 року, виданих аптечними пунктами щодо придбання лікарських засобів "Персен", "Гофен", інструкціями щодо застосування вищезазначених лікарських препаратів (показання - неврози, що супроводжуються нервовим збудженням, неспокоєм, напруженням, викликаним стресом, розлади сну, головного болю, безсонням).

Вищенаведені обставини дають підстави прийти до висновку, що вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 підлягають захисту шляхом відшкодування моральної шкоди. Така шкода мала місце через моральні страждання (переживання, нервовий стрес від приниження в присутності односельців, порушення душевної рівноваги, втратою сну, спокою) , порушення нормальних життєвих зв`язків. Проте розмір моральної шкоди, зазначений в позові, суд вважає неспівмірним заподіяним моральним стражданням, таким, що не відповідає глибині цих страждань за обставинами справи. Достатнім, співмірним, розумним розміром морального відшкодування суд визначає суму 3000, 00 грн.( три тисячі грн.)

Відповідно до ст.141 ЦПК України , якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року (із змінами і доповненнями) роз`яснено якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно наданої позивачем довідки виданої начальником автомобільного вокзалу м. Рогатин вартість проїзду в одну сторону становить 9,61 грн ,а із журналів судового засідання вбачається, що позивач брав участь у п`яти судових засіданнях, а тому сума, що підлягає відшкодуванню становить 96,10 грн. ( (9,61 + 9,61) x 5 ).

Щодо виплати позивачу добових, то суд виходить з наступного.

Добові - це витрати на харчування та фінансування інших особистих потреб фізичної особи, направленої у відрядження. За змістом ст. 121 КЗпП України саме працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються, зокрема, добові за час перебування у відрядженні. Оскільки позивач у відряджені не перебував, а тому і підстав для відшкодування йому добових немає.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,264, 265 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн ( три тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 процесуальні витрати, що пов`язані з явкою до суду в розмірі 96,10 грн. Всього на загальну суму 3096,10 грн. ( три тисячі дев`яносто шість грн. 10 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1921 грн. (тисяча дев`ятсот двадцять одна грн.), який необхідно сплатити на рахунок № UA6026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою с. Гоноратівка Рогатинського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Повний текст рішення складено 29 листопада 2019 року.

Суддя: О.О.Лошак