Справа № 203/3182/19
УХВАЛА

05 вересня 2019 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , органу опіки та піклування в особі Центральної районної у м.Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

03.09.2019 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов.

Згідно ч.2 ст.2 ЦПК України встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 3 ст.2 ЦПК України визначено основні засади (принципи) цивільного судочинства, до яких згідно п.11 віднесено і неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

З поданого позивачкою ОСОБА_1 позову вбачається, що останньою заявлено вимогу про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , тобто пред`явлено позов, щодо розв`язання спору з останнім, що випливає із сімейних правовідносин.

При цьому, останнім відмовим зареєстрованим місцем проживання відповідача зазначено адресу: АДРЕСА_1 , що не відноситься до території Центрального (Кіровського) району м.Дніпропетровська.

Поряд з цим, в прохальній частині ставиться питання про зобов`язання органу опіки та піклування в особі Центральної районної у м.Дніпрі ради, також залученого в якості відповідача, що територіально розташований в Центральному (Кіровському) районі м.Дніпра, зібрати всю необхідну інформацію для складання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 та надати відповідний висновок.

Тобто, фактично ставиться питання про витребування доказів, підготовку та надання висновку про розв`язання спору з відповідачем ОСОБА_2 , обов`язок складання якого та подання до суду визначений ст.19 Сімейного кодексу України, а не про існування та розв`язання спору цивільно-правового характеру з вказаним відповідачем.

Вказані обставини в своїй сукупності суд розцінює, як зловживання позивачем своїми процесуальними правами, з метою зміни визначеної ч.1 ст.27 ЦПК України підсудності справи внаслідок безпідставного залучення органу опіки та піклування в особі Центральної районної у м.Дніпрі ради в якості другого відповідача по справі, за відсутності предмету спору із останнім і штучного його створення.

При цьому, судом також враховується, що раніше позивачка вже зверталась до суду з аналогічними позовами у цивільних справах №203/4036/18, №203/4199/18, №203/600/19), які ухвалами Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з тих саме підстав повертались позивачці згідно ч.3 ст.44 ЦПК України.

Проте, не оскаржуючи останні позивачка в четверте звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з аналогічним позовом, знов штучно створюючи спір з органом опіки та піклування в особі Центральної районної у м.Дніпрі ради, з метою зміни територіальної підсудності.

В зв`язку з вищенаведеним та враховуючи приписи п.п.3,4 ч.2, ч.3 ст.44 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути заявниці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» питання щодо повернення позивачці судового збору в сумі 1409 грн. 60 коп. судом не вирішується, оскільки вказаний судовий збір було сплачено згідно квитанції №0.0..1 від 13.11.2018 року за подачу раніше поданого аналогічного позову по справі №203/4036/18, №2/0203/1444/2018 та питання про його повернення позивачці було вирішено в рамках вказаної справи в ухвалі Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.11.2018 року.

Керуючись п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.2,44,258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , органу опіки та піклування в особі Центральної районної у м.Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя С.Ю.Казак