Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Хода Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач вказав, що з грудня 2007 року по теперішній час він проживає в квартирі №2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Він безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном - квартирою, як своїм власним, тобто фактично став її власником. Постійно доглядає за нею, утримує, проводить ремонтні роботи. Власник квартири ОСОБА_2 у будинку не проживає та не бажає провести її відчуження на ім'я позивача через брак часу. Тому, позивач просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру, яка розташована за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 по справі позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так з грудня 2007 року, з дозволу власника ОСОБА_2, позивач поселився проживати в квартирі №2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Власник квартири ОСОБА_2 у квартирі не проживає та не бажає провести її відчуження на ім'я позивача через брак часу.

Позивач по теперішній час проживає у вказаній квартирі, тобто безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном як своїм власним, тобто фактично став її власником. Постійно доглядає за нею, утримує, проводить ремонтні роботи.

Відповідач є власником квартири №2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором від 06.06.1993 року

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 12.11.2018 року комісією було встановлено, що ОСОБА_1 більше 10 років проживає в квартирі №2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Інститут набувальної давності захищає права справжнього володільця проти попереднього.

Щодо незаконного володіння та користування позивачем вказаним нерухомим майном ніким вимог не ставилось.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 344 ЦК України

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру № 2, загальною площею 44,4 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: