Дата документу 18.01.2019 Справа № 320/5910/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/675/19 Головуючий у 1-й інстанції: Урупи І.В.
Є.У.№ 320/5910/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнила, та просить стягнути з КП «Житломасив» майнову шкоду у розмірі 33 312,98 грн. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн., завданої затопленням її квартири 03.04.2017р, яке сталося внаслідок прориву труби гарячого водопостачання на технічному поверсі будинку.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування майнової шкоди 33 312,98 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. та судові витрати в розмірі 4140 грн., а всього 39452,98 грн. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що КП «Житломасив» є виконавцем послуг з утримання житлового будинку, в якому розташована квартира позивачки, і на нього покладається обов'язок з утримання інженерних систем багатоквартирного будинку, в тому числі і мережі гарячого водопостачання. Припинивши надання послуг з обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання, відповідач не забезпечив їх демонтаж та не здійснював контроль за належним їх станом. За вказаних обставин на нього покладається обов'язок з відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири позивачки.

В апеляційній скарзі КП «Житломасив» Мелітопольська міськрада Запорізької області, зазначає, що послуги з обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання не входять до переліку робіт з утримання будинку, а тому комунальне підприємство не провинно було здійснювати їх обслуговування. Потрапляння гарячої води через бойлер однієї із квартир в спільну систему водопостачання сталося внаслідок порушень при підключенні бойлеру мешканцями будинку. Обов'язок з належного утримання технічного стану спільного майна багатоквартирного будинку покладається на співвласників, на яких і має бути покладено обов'язок з відшкодування шкоди.

Копію апеляційної скарги і ухвали про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_3 отримала 24.12.2018р., відзив на апеляційну скаргу не надавала.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

За вимогами п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шкоду майну позивача завдано з вини комунального підприємства, яке на підставі ст.ст.22, 1166 ЦК України зобов'язано її відшкодувати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 багатоквартирного будинку. В квартирі проживає її донька зі своїм чоловіком і малолітніми дітьми (а.с. 8, 13-15).

Виконавцем послуг з утримання вказаного будинку, споруд та прибудинкової території відповідно до рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № 19/7 від 20.10.2011р. визначено КП «Житломасив» (а.с.29-45).

03.04.2017р. сталося залиття квартири гарячою водою, про що того ж дня комісією у складі представників КП «Житломасив» було складено відповідний акт, згідно якому відбулося залиття коридору, вітальні, кухні, туалету, спальної кімнати.

Як встановила комісія, причиною затоплення є прорив загальної системи гарячого водопостачання на технічному поверсі будинку внаслідок потрапляння гарячої води через бойлер однієї з квартир (а.с.16).

Того ж дня працівники КП «Житломасив» демонтований трубопровід ГВП на технічному поверсі.

20.04.2017 було проведено повторне обстеження квартири на предмет затоплення та складено акт про наявність пошкоджень після підсихання (а.с. 17).

Відомості про причини і наслідки залиття квартир позивачки, викладені у актах від 03.04.2017р. та 20.04.2017р., підтверджені також поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які як члени комісії приймали участь у обстеженні квартири і технічного поверху будинку.

Відповідно до висновку експерта №2354 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 05.03.2018р., складеного судовим експертом Лещенком К.І., вартість відновлювального ремонту квартири після залиття складає 33 312, 98 грн.( а.с. 67-90).

За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 22 ЦК України визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до ч.2 п.1 даної статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» під утриманням будинків і прибудинкових територій розуміється господарська діяльність суб'єктів господарювання, спрямована на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору;

Стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) визначає, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе, зокрема, обслуговування внутрішньо будинкових мереж та поточний ремонт.

За змістом ст.21 цього Закону, яка визначає права і обов'язки виконавця, як учасника відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, виконавець зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. (пункт 2,7 частини 2)

Розділом 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарств № 76 від 17 травня 2005 року, передбачено, що технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

В обґрунтування доводів про відсутність вини у завдані шкоди майну позивачки, комунальне підприємство посилається на те, що послуга з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання не входить до затвердженого переліку послуг, які надає КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради, а тому відповідач не несе відповідальності за її стан та не повинен відшкодовувати збитки.

Судом першої інстанції встановлено, що місті Мелітополі послуги з гарячого водопостачання дійсно не надаються, але інженерні системи будинку АДРЕСА_2 включають в себе мережі гарячого водопостачання, а тому відповідач, як виконавець послуг, відповідно до вимог законодавства повинен був здійснювати контроль за їх станом.

Відповідач не перевіряв технічний стан вказаних конструктивних елементів житлового будинку. Припиняючи технічне обслуговування мереж гарячого теплопостачання при їх наявності у загальній системі мереж будинку, відповідач повинен був забезпечити такий їх стан, що виключало виникнення аварійної ситуації або вжити заходи до їх демонтажу.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, трубопровід гарячого водопостачання на технічному поверсі було демонтовано відповідачем лише 03.04.2017р. після того, яке сталося залиття квартири.

Отже, відповідач, припиняючи надання послуг з обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання, не забезпечив їх демонтаж та не здійснював контроль за належним їх станом, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме відповідач повинен відповідати за заподіяну позивачеві шкоду на суму 33312 грн 98 коп.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд відповідно до ст.ст.23,1167 ЦК України першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстави для її стягнення, оскільки залиття квартири призвело до пошкодження належного позивачці майна, що потягло моральні переживання та душевні страждання. Внаслідок пошкодження квартири виникли незручності у її користуванні близькими позивачки особами, необхідність проведення ремонту та залучення коштів для відновлення стану квартири порушує звичний спосіб життя її мешканців.

Враховуючи ступень вини відповідача, обсяг і тривалість моральних страждань позивачки суд з урахуванням принципів розумності і зваженості дійшов правильного висновку, що розмір морального відшкодування має становити 2 000 грн.

З урахуванням встановлених обставин у справі та зазначених вимог закону суд першої інстанції правильно задовольнив позов частково.

Доводи апеляційної скарги про те, що гаряча вода до системи ГВП потрапила з вини інших осіб і що належним відповідачем у справі є співвласники багатоквартирного будинку є неспроможними.Припинивши технічне обслуговування мереж гарячого теплопостачання у зв'язку із відключенням міста від гарячого водопостачання, відповідач не вжив заходів до демонтажу системи гарячого водопостачання, не забезпечити такий їх стан, що виключало можливість потрапляння до системи гарячої води і виникнення аварійної ситуації внаслідок прориву труб.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 369 ч.1, 374 , 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області залишити без задоволення

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2018 року по цій справі залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді