Ухвала

Іменем України

15 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 522/6776/16-ц

провадження № 61-9691ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Лесько А. О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., розглянув касаційну скаргу Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Одеського міського управління юстиції Перчика Віталія Олександровича,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії головного державного виконавця Приморського відділу ДВС м. Одеса Одеського МУЮ Перчика В. О.

Скарга мотивована тим, що 22 березня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси йому видано виконавчий лист про стягнення з КС «Україна» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 27 040,00 грн. 25 березня 2016 року він звернувся до Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження. Проте, 05 квітня 2016 року постановою головного державного виконавця Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Перчика В. О. відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Приморським районним судом м. Одеси 22 березня 2016 року про стягнення з КС «Україна» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 27 040,00 грн. Він вважав, що головним державним виконавцем порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Перчика В. О., пов`язані з недотриманням Закону України «Про виконавче провадження» та норм міжнародного права, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; визнати незаконною постанову головного державного виконавця Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Перчика В. О. про відмову у відкритті виконавчого провадження; зобов`язати головного державного виконавця Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Перчика В. О. усунути допущені порушення чинного законодавства та вчинити дії відповідно до вимог, визначених статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2018 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії головного державного виконавця Приморського відділу ДВС м. Одеса Одеського міського управління юстиції Перчика В. О. неправомірними.

Визнано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04 квітня 2016 року незаконною.

Зобов`язано головного державного виконавця Приморського відділу ДВС м. Одеса Одеського міського управління юстиції Перчика В. О. усунути порушення чинного законодавства та вчинити дії відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій виходили з того, що головним державним виконавцем не були виконані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», чим було порушено права заявника.

10 травня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті) Другий Приморський відділ ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області направив касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій є незаконними та необґрунтованими, оскільки судами не в повному обсязі з`ясовані обставини справи. Заявник вважає, що дії головного державного виконавця відповідають пункту 6-1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, висновок суду щодо зобов`язання головного державного виконавця відділу ДВС Перчика В. О. усунути порушення чинного законодавства та вчинити певні дії відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірним, оскільки суд не наділений процесуальними повноваженнями здійснювати заходи щодо виконавчого провадження, у зв`язку з чим суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2019 року касаційну скаргу Другого Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків (сплати судового збору), який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

25 липня 2019 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) недоліки касаційної скарги усунуто.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 22 березня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист про стягнення з КС «Україна» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 27 040,00 грн.

25 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Перчика В. О. від 05 квітня 2016 року на підставі пункту 6-1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 22 березня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з КС «Україна» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 27 040,00 грн.

За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до пункту 6-1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 28 грудня 2015 року, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини п`ятої вказаного Закону у разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6-1 частини першої цієї статті державний виконавець у постанові зазначає найменування господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, номер справи про банкрутство, а також роз`яснює стягувачу його право звернутися до цього суду з відповідною заявою для задоволення своїх вимог під час ліквідаційної процедури спільно з іншими кредиторами.

Суди попередніх інстанцій врахували вимоги наведених норм закону, перевірили доводи скарги Другого Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області та, встановили, що при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження головним державним виконавцем Приморського відділу ДВС м. Одеса Одеського МУЮ Перчика В. О. не були виконані вимоги, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», чим порушені права заявника.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Водночас за змістом частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням того, що касаційна скарга є необґрунтованою та рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги Другого Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а при ухвалені судових рішень суди правильно застосували норми права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд на підставі пункту 5 частини другої та частини четвертої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частиною п`ятою, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Одеського міського управління юстиції Перчика Віталія Олександровича.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко