Справа № 433/2190/15-ц
Провадження № 22-ц/810/687/19
УХВАЛА

про витребування інформації

27 серпня 2019 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Авалян Н.М. (суддя-доповідач), Єрмакова Ю.В., Яреська А.В., перевірив виконання суддею-доповідачем вимог статті 365 Цивільного процесуального кодексу України по підготовці до судового розгляду

апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Троїцького районного суду Луганської області (суддя Суський О.І.)

від 13 червня 2019 року

у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором

учасники справи

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

відповідач 1 - ОСОБА_2

відповідач 2 - ОСОБА_3

встановив:

27 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження по вказаній справі та розпочато підготовку справи до розгляду судом апеляційної інстанції.

З метою забезпечення апеляційного розгляду справи виникла необхідність в отриманні інформації щодо визначення місця проживання (місця перебування відповідачів) у зв`язку з наступним.

Відповідачка ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання в м.Луганськ, яке визнано тимчасово окупованою територією відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII.

З 27 листопада 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» припинило приймання та доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, зокрема і в місто Довжанськ (раніше м.Свердловськ) Луганської області.

Відповідне рішення було прийняте на виконання Указу Президента від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження».

Одним з основних засад цивільного судочинства є верховенство права, про що зазначено в пункті 1 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України.

Розгляд справи у судах проводиться усно і відкрито. Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи. Учасники справи викликаються або повідомляються судовими повістками, які надсилаються фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (частина перша статті 7, частина перша статті 8, частини перша-сьома статті 128 Цивільного процесуального кодексу України).В статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріпленоправо на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини в своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував, що статтю 6 Конвенції не можна тлумачити як таку, що встановлює певну форму обслуговування судової кореспонденції (ухвали щодо прийнятності у справах «Богонос проти Росії» (заява № 68798/01) від 05.02.2004, «Бац проти України» (заява № 59927/08) від 24.01.2017, § 37). Від національних органів також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи («Загородніков проти Росії» (заява № 66941/01), рішення від 07.06.2007, § 31). Разом з тим, загальна концепція справедливого судового розгляду включає в себе фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїз-Матеос проти Іспанії» рішення від 23.06.93, § 63) та вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт («Діліпак та Каракая проти Туреччини» (заяви № 7942/05 та № 24838/05) рішення від 04.03.2014, § 77)», («Лазаренко та інші проти України», § 37).

В рішенні від 08 листопада 2018 року у справі «Созонов та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що Конвенція вимагає від держав-сторін вживати необхідних заходів для забезпечення ефективного здійснення прав, гарантованих статтею 6 (пункт 77 рішення у справі «Dilipak and Karakaya v. Turkey» від 4 березня 2014 року). Порушенням права на справедливий суд визнавався судовий розгляд без повідомлення особи за її відомим місцем проживання (пункт 97 та інші рішення у справі «Schmidt v. Latvia» від 27 квітня 2017 року).

У пункті 36 рішення Європейського суду з прав людини «Лазаренко та інші проти України» від 27 червня 2017 року зазначено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справах «Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands) від 27 жовтня 1993 року, пункт 33, Серія А № 274 та «Авотіньш проти Латвії» (Avotiтр v. Latvia) [ВП], заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), від 06 лютого 2001 року заява № 30428/96, пункти 17-18).

З матеріалів справи вбачається, що зареєстроване місце проживання відповідачк ОСОБА_3 . зазначено в позовній заяві, виходячи з інформації, яка була надана нею на момент укладення договору поруки - 20 грудня 2007 року, тобто до окупації території, на якій відповідачі мають зареєстроване місце проживання. Інформація про місце проживання або перебування відповідачки на час розгляду справи відсутня.

З 2016 року в Україні створено Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року № 646.

Цей Порядок визначає умови створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб - - автоматизованого банку відомостей, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які є внутрішньо переміщеними. Відповідальним за забезпечення формування та ведення бази даних є Мінсоцполітики.

З вказаних вище підстав, з метою забезпечення принципу справедливого судового розгляду, для отримання даних про місце проживання (перебування) відповідачів суд вважає за необхідне витребувати необхідну інформацію із Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у Міністерства соціальної політики України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 356 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Витребувати у Міністерства соціальної політики України з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб інформацію про перебування на обліку чи зняття з нього, із зазначенням місця проживання (перебування) як внутрішньо переміщениої особи:

ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ УМВС УКраїни в Луганській області 14 червня 2002 року, ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Встановити строк виконання ухвали - до 15 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н.М. Авалян

Ю.В. Єрмаков

А.В. Яресько