Справа №461/7756/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), яка дії на підставі договору про надання правової допомоги від 31.07.2019 року, в інтересах ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Львівської міської ради (місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок,1; ), Львівської міської ради (місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок,1; ), третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Юрчук Ірина Андріївна (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання майна спадковим

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 31.07.2019 року, в інтересах ОСОБА_2 ,15 жовтня 2019 року звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Львівської міської ради,за участю третьої особи Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Юрчук Ірини Андріївни, в якому просить визнати квартиру АДРЕСА_4 спадковим майном після смерті ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 (актовий запис в Книзі реєстрації смертей № 504) ОСОБА_3 помер у віці 74 років, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце відкриття спадщини: АДРЕСА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_6 . Квартира АДРЕСА_6 належала ОСОБА_3 на підставі ордера № 1318 від 22.01.1975 року, виданого Виконкомом Ленінської райради трудящих згідно рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 26 листопада 1974 року №1037. Як вбачається із копії технічного паспорта, складеного ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 09 квітня 2008 року на кв. АДРЕСА_6 , загальна площа квартири складає 29,3 кв.м. У вказаній квартирі проживає без реєстрації позивач ОСОБА_2 , утримує її і сплачує за комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями та довідкою, виданою ЛКП «Айсберг» 24 травня 2019 року про відсутність боргів за утримання квартири АДРЕСА_6 .

Актом, складеним ЛКП «Айсберг», 10 жовтня 2019 року підтверджується факт спільного проживання позивача ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю, ведення ними спільного господарства і здійснення догляду позивачем за спадкодавцем. Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_2 продовжує проживати у спірній квартирі, здійснює її утримання. Як вбачається із довідки ЛКП «Айсберг» від 11 жовтня 2019 року, заборгованості по квартирній платі за адресою: АДРЕСА_5 - немає. Факт належної сплати інших комунальних платежів за вказану квартиру підтверджується копіями квитанцій, які долучені в якості додатків до позову.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 8 липня 2019 року у цивільній справі № 466/5006/19, яке набрало законної сили, встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживали однією сім`єю разом, у квартирі АДРЕСА_6 не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2012 року по 20.10.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнано ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги до майна спадкодавця ОСОБА_3 . Також встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за місцем відкриття спадщини: АДРЕСА_5 .

Позивач стверджує, що має право вимагати визнання за ним права власності на неприватизовану квартиру, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 з 1975 року й до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживав і був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_6 і це було єдине його постійне житло; при житті висловив волю на приватизацію квартири шляхом подання до відділу приватизації відповідної заяви з повним пакетом документів.

Право власності на приватизоване житло виникає з часу прийняття рішення про приватизацію, у разі, якщо орган приватизації пропустив передбачені законодавством строки з часу закінчення такого строку. З порушенням строків розгляду звернення заявника про приватизацію житла порушуються права такого заявника, а в разі його смерті (до прийняття рішення про приватизацію) порушуються права його спадкоємців.

Таким чином, квартира АДРЕСА_6 є спадковим майном. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого спадкодавця ОСОБА_3 , який прийняв спадщину.

Відповідно до ч.2, 4 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, позивач ОСОБА_2 у встановленому законом порядку спадкування набув право на спірну квартиру та має право на отримання свідоцтва про право власності, оскільки відмова у приватизації та видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру за заявою ОСОБА_3 від 01.04.2008 р. є безпідставною. Однак, в силу дії ст.3 ЦПК України, ст.15 ЦК України позивач лише в судовому порядку може захистити свої права. Просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.10.2019 року цивільну справу залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

22 жовтня 2019 року позивачем на виконання ухвали Галицького районного суду м. Львова від 17.10.2019 року, усунено недоліки та долучено оригінал квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.10.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні.

Ухвалою від 18 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують та просять його задоволити.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення позову покладається на розсуд суду.

Третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Юрчук Ірина Андріївна в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

На підставі ч.1 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , актовий запис в книзі реєстрації смертей №504, ОСОБА_3 помер у віці 74 років, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно ордеру №1318 від 22.01.1975 року, виданого Виконкомом Ленінської райради трудящих відповідно до рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 26 листопада 1974 року №1037, громадянину ОСОБА_3 видано квартиру за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.7).

Як вбачається із копії технічного паспорта, складеного ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 09 квітня 2008 року на кв. АДРЕСА_6 , загальна площа квартири складає 29,3 кв.м (а.с.10).

Актом ЛКП «Айсберг» від 10.10.2019 року підтверджується факт спільного проживання позивача ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю, ведення ними спільного господарства і здійснення догляду позивачем за спадкодавцем (а.с.14).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 8 липня 2019 року у цивільній справі № 466/5006/19, яке набрало законної сили, встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживали однією сім`єю разом, у квартирі АДРЕСА_6 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2012 року по 20.10.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнано ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги до майна спадкодавця ОСОБА_3 . Також встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за місцем відкриття спадщини: АДРЕСА_5 (а.с.17-21).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини встановлені.

У відповідності до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, позивач ОСОБА_2 вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , а саме квартиру АДРЕСА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Юрчук І.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Як вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за заявою ОСОБА_2 26.09.2019 р. було відкрито спадкову справу за № 64803252 у спадковому реєстрі, номер у нотаріуса 34/2019 (а.с.12).

10 жовтня 2019 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Юрчук І.А. надала позивачу ОСОБА_2 письмову відмову за вих. № 165/01-16 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в частині, що стосується спадкування вищевказаної квартири, оскільки ОСОБА_2 не подав належним чином оформлені оригінали документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, видані на ім`я померлого спадкодавця ОСОБА_3 . За оформленням спадкових справ на нерухоме майно рекомендовано звертатися до суду (а.с.13).

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року № 2482-ХП «Про приватизацію державного житлового фонду».

У силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Пленум Верховного Суду України в ч.5 п. 13 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначив, що в разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України по справі № 6-121цс13 від 11.12.2013 р., яка відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК має застосовуватись судом, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка піддягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, набуває право на квартиру державного житлового фонду, в якій за життя проживав спадкодавець, за умови, що на час відкриття спадщини квартира була місцем постійного проживання спадкодавця або він зберігав право користування нею, спадкодавець подав у встановленому порядку заяву про її приватизацію, однак квартира безпідставно не була передана йому у власність. Аналогічна позиція відображена в п. 6.2. Узагальнення судової практики розгляду справ про приватизацію державного житлового фонду та гуртожитків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2017р. № 9-48/0/4-17.

Таким чином, для спадкування права на приватизацію необхідне дотримання двох умов: постійне проживання спадкодавця у приміщенні, яке підлягає приватизації, та його особисте звернення до органів приватизації.

Отже, спадкодавець ОСОБА_3 вселився в квартиру АДРЕСА_6 на підставі ордеру на житлове приміщення № 1318 від 22 січня 1975 року й проживав та користувався цією квартирою до часу своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2015 року № 4884 припинено з 01.09.2015 року шляхом ліквідації усі районні відділи приватизації державного житлового фонду, в тому числі й Відділ приватизації державного житлового фонду Галицького району. Створено з 01.09.2015 комунальну установу «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду».

Згідно відповіді Комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» № 13/08-19-13 від 13.08.2019 р. вбачається, що відповідно до бази даних наявної в комунальній установі «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду», квартира АДРЕСА_6 не числиться. Крім цього, у відповіді вказано, що комунальна установа не є правонаступником районних відділів приватизації державного житлового фонду м. Львова.

Вищевказаним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 8 липня 2019 року у цивільній справі № 466/5006/19, яке набрало законної сили, встановлено юридичний факт, що «спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звертався до відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району ГРА ЛМР з належно оформленою заявою про приватизацію кв. АДРЕСА_6 та помер до прийняття компетентним органом рішення про її приватизацію».

Отже, як вбачається із вищенаведеного, спадкоємець ОСОБА_2 має право вимагати визнання за ним права власності на неприватизовану квартиру, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 з 1975 року й до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживав і був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_6 і це було єдине його постійне житло.

Право власності на приватизоване житло виникає з часу прийняття рішення про приватизацію, у разі, якщо орган приватизації пропустив передбачені законодавством строки з часу закінчення такого строку. З порушенням строків розгляду звернення заявника про приватизацію житла порушуються права такого заявника, а в разі його смерті (до прийняття рішення про приватизацію) порушуються права його спадкоємців.

Таким чином, квартира АДРЕСА_6 є спадковим майном. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого спадкодавця ОСОБА_3 який прийняв спадщину.

Відповідно до ч.2, 4 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, позивач ОСОБА_2 у встановленому законом порядку спадкування набув право на спірну квартиру та має право на отримання свідоцтва про право власності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити.

Окрім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати необхідно залишити за позивачем, оскільки останній не ставив питання про їх розподіл.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.345, 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.4, 5, 8-13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), яка дії на підставі договору про надання правової допомоги від 31.07.2019 року, в інтересах ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Львівської міської ради (місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок,1; ), Львівської міської ради (місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок,1; ), третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Юрчук Ірина Андріївна (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання майна спадковим - задоволити.

Визнати квартиру АДРЕСА_4 спадковим майном після смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Виконавчий комітет Львівської міської ради, місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок,1; .

Відповідач: Львівська міська рада, місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок,1; .

Третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Юрчук Ірина Андріївна, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя Зубачик Н.Б.