Справа № 464/4463/19
пр.№ 2/464/1892/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2019 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

секретаря судових засідань Бігун Ю.І.,

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує позов тим, що 01 серпня 2015 року вступила у шлюб з відповідачем, від якого у них народилась донька ОСОБА_3 . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 02.08.2019 шлюб між сторонами розірвано. На даний час дитина проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Враховуючи ціни на продукти харчування, ціни на одяг та взуття, необхідність їх постійного оновлення у зв`язку з ростом дитини, вартістю ліків при необхідності, придбання різних предметів для її фізичного та розумового розвитку, вважає, що аліменти слід визначити у розмірі 3 000 грн. щомісячно. Просить позов задовольнити.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 01 жовтня 2019 року позов задоволено і вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн., щомісячно, починаючи з 16 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова 01 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Сихівського районного суду м.Львова від 01 жовтня 2019 року, призначено справу для розгляду в спрощеному позовному провадженні.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що може сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1 200 грн. і врахувати, що він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн., оскільки заробітна плата в нього є значно меншою, що підтверджується довідкою, яка міститься в матеріалах справи.

Заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 01 серпня 2015 року сторони уклали шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1981. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 02.08.2019 шлюб між сторонами розірвано. Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28 листопада 2015 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 456.

Судом встановлено, що дитина сторін проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 та повністю перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону, передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ст.182 Сімейного Кодексу України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Встановлено, що законодавець закріпив рекомендований розмір аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до приписів ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 з 01 січня 2019 року становить 1699 грн.

Отже, при визначенні величини аліментного платежу, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов переконання, що позов про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі слід задовольнити частково, зменшивши заявлений позивачем розмір до 1500 грн. щомісячно. При визначенні такого розміру аліментів суд виходить з розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання малолітньої дитини, стану здоров`я сторін, те, що відповідач є особою молодого віку та працездатний, немає на утриманні інших осіб, а також з урахуванням тієї обставини, що обов`язок утримувати дітей лежить на обох батьках. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

Доказів про матеріальну можливість відповідача щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. позивачем суду не надано, тому доводи є голослівними та не підтверджені належними доказами у справі.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 768,40 грн судового збору.

На підставі ст.ст.141, 180-182, 184 СК України та керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 89, 141, 258, 263-265, 279, 354, ч.1 ст.430 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., щомісячно, починаючи з 16 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

позивач: ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 , проживає АДРЕСА_3 , працює барменом у ФОП ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.12.2019.

Суддя О.Ю.Горбань