єдиний унікальний номер справи 546/844/19
номер провадження 2/546/605/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року місто Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Коваленка А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка на підставі ордера діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2019 представниця звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою в інтересах позивача, у якій просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_5 на наступне спадкове майно: 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, 1/6 частку земельної ділянки, площею 0,25 га, 1/6 частку земельної ділянки, площею 0,1021 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/6 частку земельної ділянки, площею 4,9821 га, яка знаходиться на території Лиманської Другої сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік баби позивача ОСОБА_6 і ОСОБА_5 мала право на обов`язкову частку у спадщині (1/6), прийняла спадщину, проте спадкове право не оформила; ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_7 , яка була донькою ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 на праві приватної власності належали: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,25 га в АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,1021 га, яка розташована за цією ж адресою, а також земельна ділянка площею 4,9821 га, яка знаходиться на території Лиманської Другої сільської ради. Після смерті ОСОБА_5 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на яку має право за заповітом складеним 13.09.2017; постановою від 05.06.2019 позивачеві відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, 1/6 частку земельної ділянки , площею 0,25 га, 1/6 частку земельної ділянки, площею 0,1021 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/6 частку земельної ділянки, площею 4,9821 га, яка знаходиться на території Лиманської Другої сільської ради, оскільки нотаріусом було з`ясовано, що ОСОБА_5 не видано свідоцтва про право на спадщину (на обов`язкову частку) після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , тому її право на таке майно не підтверджене; спадкоємицями майна ОСОБА_6 , окрім дружини, були його діти, які є відповідачками у даній справі і ними реалізоване їхнє право на спадщину. З урахуванням вказаних обставин, позивач змушений звернутися до суду для реалізації його права на спадщину.

Провадження у справі відкрито 26 вересня 2019 року суддею Лизенко І.В., яка ухвалила розглядати справу за правилами загального позовного провадження і призначила підготовче судове засідання на 20.11.2019.

В судове засідання позивач або його представниця не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Від представниці позивача 20.11.2019 надійшла письмова заява, у якій вона просила розглядати справу без її участі, вказавши, що вимоги позову підтримує у повному обсязі і просить задовольнити такі.

Відповідачки також не з`явилися в судове зсідання, при цьому належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

16.10.2019 від представника відповідачки ОСОБА_4 - адвоката Шевченка Ю.В., надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що визнає позовні вимоги і не заперечує проти задоволення позову.

16.10.2019 від представника відповідачки ОСОБА_3 - адвоката Шевченка Ю.В., надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що визнає позовні вимоги і не заперечує проти задоволення позову.

Судовий розгляд здійснюється в порядку визначеному ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 3 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно зі ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах; до числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Судом встановлено, що позивач є рідним сином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 22), які перебували у шлюбі з 06.02.1982 і дошлюбне прізвище матері позивача « ОСОБА_9 » (а.с. 23); мати позивача є рідною дочкою ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с. 26); 27.12.1978 ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_6 , в результаті чого змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с. 24, 25).

Мати позивача - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що встановлено із копії свідоцтва про смерть (а.с.18); ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 чоловік ОСОБА_5 (а.с.16); ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 мати ОСОБА_7 (а.с.17).

Таким чином, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є рідною бабою позивача і він має право на спадщину за законом, за правом представлення, як внук померлої, мати якого (дочка померлої) померла раніше за спадкодавицю.

13.09.2017 ОСОБА_5 було складено заповіт на користь позивача, яким вона заповіла йому квартиру, розташовану в АДРЕСА_2 , а також на користь ОСОБА_12 , якій вона заповіла земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану в АДРЕСА_3 (а.с. 19). Заповітом охоплено не усе спадкове майно.

Судом досліджено постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 , винесену 05.06.2019, з якої встановлено, що позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, 1/6 частку земельної ділянки площею 0,25 га, 1/6 частку земельної ділянки площею 0,1021 га, які розташовані по АДРЕСА_1 , а також на 1/6 частку земельної ділянки, площею 4,9821 га, яка знаходиться на території Лиманської Другої сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , право на обов`язкову частику у спадщині після смерті якого мала ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав, тому нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва (а.с. 13-14). Позивачем також долучено до матеріалів справи витяг, який свідчить, що після смерті ОСОБА_13 заведено спадкову справу (а.с. 15).

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 26.09.2019, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу І.В. Негодою, надано суду копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 (а.с. 144-173)

Зі спадкової справи встановлено, що спадкоємиця ОСОБА_5 за заповітом ОСОБА_12 , подала заяву про прийняття спадщини (а.с. 145) і їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (а.с. 172); також заяву про прийняття спадщини подано позивачем (а.с. 151).

На виконання ухвали суду, Полтавським державним нотаріальним архівом, надано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 (а.с. 174-274 т. 1, а.с. 3-81 т.2).

Зі спадкової справи встановлено, що після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчать їхні заяви про прийняття спадщини (а.с. 175, 178) і видані відповідачкам свідоцтва про право на спадщину в таких частинах: ОСОБА_3 5/12 часток у спадковому майні, ОСОБА_4 - 5/12 часток у спадковому майні (а.с. 241, 251, 257. 260, 268); спадщину прийнято відповідачками на підставі заповіту, складеного 15.12.2011 (а.с. 184).

З виданих відповідачкам свідоцтв про право на спадщину також встановлено, що свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га, земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площею 0,1021 га, земельної ділянки площею 4,9821 га, яка знаходиться на території Лиманської Другої сільської ради не видавались (а.с. 241, 251, 257. 260, 268), тобто 1/6 частина спадкового майна після смерті ОСОБА_6 не оформлена.

Із копії довідки житлово-будівельного кооперативу «ВЕРЕТЕНО» встановлено, що на день смерті ОСОБА_6 проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_2 , і разом із ним була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_5 (а.с. 185)

ОСОБА_5 мала право на обов`язкову частку у спадщині після померлого ОСОБА_6 , як непрацездатна вдова і прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що вбачається із досліджених раніше доказів і про що також зазначено у виданій позивачеві постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 13-14).

Чоловікові ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , на підставі державного акту, належала земельна ділянка площею 4,98 га, розташована на території Лиманської Другої сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 27), а також земельна ділянка площею 0,3521 га, розташована на території Лиманської Другої сільської ради для будівництва і обслуговування житлового будинку (а.с. 28).

На підставі свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого 25.12.1997, ОСОБА_6 належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 (а.с. 200).

Витяги з Державного земельного кадастру, сформовані 02.10.2017 на запит нотаріуса для матеріалів спадкової справи, свідчить, що ОСОБА_6 належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га, розташована в АДРЕСА_1 (а.с. 244-246), а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1021 га, розташована в АДРЕСА_1 (а.с. 254-256).

З досліджених раніше доказів встановлено, що ОСОБА_5 мала право на 1/6 частину у кожній із складових спадкового майна. Оскільки свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_5 не видавались, то відмова нотаріуса у видачі позивачеві, який є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 , свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,25 га, 0,1021 га, 4,9821 га, а також на житловий будинок, які, як встановлено судом належали померлому ОСОБА_6 , спадщину після якого прийняла ОСОБА_5 , - обґрунтована.

Таким чином, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, тому суд вважає можливим визнати за ним таке право, з урахуванням зазначеного вище.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 1223, 1217, 1216, 1268 ЦК України, ст. ст. 259, 263-265, 277-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову відповідачками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Задовольнити вимоги позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 ), яка на підставі ордера діє в інтересах позивача ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на наступне спадкове майно:

1.1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 39,2 кв.м., житловою площею 15,3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

2.1/6 частку земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0183, площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

3.1/6 частку земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0182, площею 0,1021 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

4.1/6 частку земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0431, площею 4,9821 га, яка знаходиться на території Лиманської Другої сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області .

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В.Лизенко