Справа №173/2567/18
Провадження №2/173/299/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2018 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1, з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів до відповідача ОСОБА_2

19.11.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін 15.01.2019 року.

В установлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1993 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану, реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції, актовий запис № 154.

13.05.2015 року шлюб між ними було розірвано за рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.

В період шлюбу в них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2014 року з відповідача на її користь стягнені аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Проте відповідачем рішення суду не виконувалось та у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів.

На даний час їх донька навчається у Верхньодніпровському коледжі Дніпровського державного аграрно-економічного університету та є студенткою другого курсу денної форми навчання. Донька отримує стипендію, яка за пів року склала 5880 грн., але цієї суми недостатньо для утримання студентки. Тому їх з відповідачем донька утримується за її кошти, так як відповідач регулярно не сплачує аліменти на утримання доньки.

Крім того на даний час змінився процент мінімального розміру аліментів на утримання дитини з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50%, а відповідач самостійно не бажає збільшувати розмір аліментів на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1993 року. Шлюб між сторонами був розірваний 13 травня 2015 року за рішенням Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією рішення суду.

В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей, з яких донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на даний час є неповнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини.

Відповідно до рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2014 року з відповідача ОСОБА_2, на користь позивачки стягнені аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Згідно правової позиції у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року в зв'язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 С К України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з того, що з відповідача стягнені аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, а позивач на даний час ставить вимоги про стягнення аліментів у частці від прибутку відповідача, тобто позивачем обраний саме такий спосіб захисту прав.

Право визначати спосіб стягнення аліментів у частці від прибутку платника аліментів чи в твердій грошовій сумі надається саме позивачу.

За даних обставин суд вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини з твердої грошової суми на частку від прибутку відповідача.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи або інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Позивач, в позовній заяві просить захистити порушене право шляхом стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку.

Проте із обраним позивачкою способом захисту порушених прав суд погодитись на може, так як з відповідача вже стягненні аліментів на користь позивачки в твердій грошовій сумі.

Тому з метою найбільш ефективного способу захисту прав позивача суд вважає за можливе обрати спосіб захисту порушених прав позивачки у вигляді зміни ( а не стягнення) розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки за рішенням Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 24.04.2014 року.

Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а також наявність самостійного прибутку у дитини у вигляді отримуваної стипендії. Також враховує, що позивач не обґрунтувала потребу у стягненні аліментів саме в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача та не надає будь-яких доказів про своє матеріальне становище та матеріальне становище відповідача. За даних обставин суд приходить до висновку про можливість змінити розмір аліментів, стягуваних з відповідача за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2014 року з твердої грошової суми 1000 грн., на ? частину всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768.40 грн.

На основі ст. 180, 182, 192, 194 СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково

Змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2014 року справа ( 173/546/14-ц (провадження № 2/173/552/2014) з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт АЕ № 518525, виданий Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,паспорт серія АК № 462114, виданий Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн., на ? частину всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт АЕ № 518525, виданий Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 15.01.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 15.01.2019 року

Оприлюднене 23.01.2019 року

Дата набрання законної сил: 15.02.2019 року