Ухвала

22 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 2-1631/11

провадження № 61-15527ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 24 липня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2019 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 30 серпня 2007 року у розмірі 600 376 грн 72 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У серпні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 24 липня 2019 року.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Враховуючи наведене, касаційна скарга в частині оскарження заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2019 року не може бути прийнята до касаційного провадження, оскільки рішення суду першої інстанції по суті не переглядалось в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у частині оскарження заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2019 року необхідно відмовити.

У частині оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 24 липня 2019 року, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Касаційна скарга ОСОБА_1 містить клопотання про звільнення її від сплати судового збору, з посиланням на положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Зазначені доводи про те, що заявник звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не зверталась до суду за захистом свого порушеного права і не є позивачем у даній справі, а тому не може користуватися правом звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі не підлягає задоволенню.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до розмірів ставок, судовий збір за подачу касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становив 1 921 грн.

Таким чином розмір судового збору складає 384 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З огляду на викладене касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 24 липня 2019 року необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 24 липня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 вересня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик