Справа № 431/527/19-ц
Провадження № 2/431/362/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

судді Логвіненко Т.Г.,

за участі секретаря Гапотченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення про стягнення заборгованості за кредитним договором №2831 від 06.02.2013, укладеним між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та відповідачами. Відповідно до умов договору відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 25000 грн. під 70% річних.

06.02.2013 позивачем , відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено договір поруки №2831/1, відповідно до якого ОСОБА_7 взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_2

06.02.2013 позивачем , відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №2831/2, відповідно до якого ОСОБА_4 взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_2

06.02.2013 позивачем , відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №2831/3, відповідно до якого ОСОБА_5 взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_2

06.02.2013 позивачем , відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено договір поруки №2831/4, відповідно до якого ОСОБА_6 взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_2 Поручителі були попереджені про солідарну відповідальність з ОСОБА_2 За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додаток № 1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи на прийняті зобов`язання, відповідач порушує графік сплати кредиту. Станом на 06.01.2019 року сума заборгованості за користування кредитом становить 129819 грн. 43 коп.

16.01.2019 між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги (цесії), згідно якого ОСОБА_1 стає кредитором по кредитному договору № 2831 від 06.02.2013.

Позивач просить суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №2831 від 06.02.2013 року у розмірі 129819,43 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 Ю ОСОБА_9 не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст.211ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача та його представника.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У зв`язку з чим суд відповідно до ч.2 ст.130 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву на позов не надано.

08 липня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема договорів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до умов договору відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 25000 грн. під 70% річних. 06.02.2013 позивачем, відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено договір поруки №2831/1, відповідно до якого ОСОБА_7 взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_2 06.02.2013 позивачем , відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №2831/2, відповідно до якого ОСОБА_4 взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_2 06.02.2013 позивачем , відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №2831/3, відповідно до якого ОСОБА_5 взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_2 06.02.2013 позивачем , відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено договір поруки №2831/4, відповідно до якого ОСОБА_6 взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_2 Поручителі були попереджені про солідарну відповідальність з ОСОБА_2 За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додаток № 1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи на прийняті зобов`язання, відповідач порушує графік сплати кредиту. Станом на 06.01.2019 року сума заборгованості за користування кредитом становить 129819 грн. 43 коп.

16.01.2019 між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги (цесії), згідно якого ОСОБА_1 стає кредитором по кредитному договору № 2831 від 06.02.2013.

Відповідно до п.п.1,2,3 договору відступлення права вимоги від 16.01.2019 , в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент КС «Імперіал ЛТД» передає цесіонарієві ОСОБА_1 , а цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові, і стає кредитором за кредитним договорами №2831 від 06.02.2013 року, укладених між цедентом та ОСОБА_2 . Згідно п.7 вказаного договору, до цесіонарія переходять права, які забезпечують зобов`язання боржника.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001 року, кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001 року, кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Пунктом 11 ч.1 ст. 21 вказаного Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001 року, врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої Законом, не допускається.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Аналогічна позиція вже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16).

Крім того, з правової позиції, щодо відступлення права вимоги за кредитним договором за участю кредитних спілок, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа № 465/646/11), вбачається необхідність відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року (№6-59цс15) та від 12 вересня 2015 року (№6-667цс15).

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Ухвалою від 08.07.2019 провадження по цивільній справі №431/257/19 в частині стягнення заборгованості з поручителів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 за кредитним договором №2831 від 06.02.2019 на користь ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутність предмету спору.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що договір відступлення права вимоги від 16.01.2019 року, укладений між КС «Імперіал ЛТД» та позивачем ОСОБА_1 , не може бути підставою для правонаступництва позивачем ОСОБА_1 прав кредитора у зобов`язаннях щодо відповідача ОСОБА_2 перед КС «Імперіал ЛТД» за кредитним договором №2831 від 06.02.2013 року, як такий що суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст.ст.509,510,512,526,1054 ЦК України, Закону України «Про кредитні спілки», ст.ст.11-13, 263-265,268, 280, 281 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення боргу - відмовити за необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Старобільського районного суду Луганської області в 30-денний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Старобільського районного суду Луганської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.Г.Логвіненко