КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Вовк С.В.
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

27 листопада 2019року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою Партії пенсіонерів України, подану представником ОСОБА_1 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року та за апеляційної скаргою Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Печерський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення і просив встановити факт безперервного на законних підставах проживання його на території України з 23 лютого 2014 року по 06 червня 2019 року.

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_2 незважаючи на те, що його прийнято до громадянства лише у 2015 році, він має міцний та ефективний зв`язок з Україною багато років поспіль.

26 липня 2017 року Президентом України Порошенко П.О. видано Указ № 196/2017, яким постановлено вважати ОСОБА_2 таким, що втратив громадянство України.

Заявник зазначає, що 12 лютого 2018 року невстановлені особи із застосуванням сили протиправно викрали його та видворили з території України, а органами прикордонної служби України заборонено заявнику в`їзд на територію України до 2021 року.

28 травня 2019 року Президентом України Зеленським В.О. видано Указ №329/2019, яким виключено положення про втрату заявником громадянства на підставі Указу №196/2017 від 26 липня 2017 року.

Як зазначається в заяві ОСОБА_2 , після скасування Указу він одразу повернувся на постійне місце проживання до України.

Заявник також вказує, що систематично через судові органи домагався відновлення права на перебування в Україні.

У зв`язку із викладеним та тим, що в майбутньому у заявника може з`явитись необхідність влаштування на посаду державної служби, кваліфікаційними вимогами до якої є проживання на території України більше 5 років, ОСОБА_2 й звернувся із вказаною заявою про встановлення юридичного факту.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року заяву ОСОБА_2 було задоволено. Встановлено факт безперервного на законних підставах проживання ОСОБА_2 на території України з 23 лютого 2014 року по 06 червня 2019 року.

Не погоджуючись із рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року представник Партії пенсіонерів України - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що вказане рішення є незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також невідповідністю висновків суду матеріалам справи.

В апеляційній скарзі зазначається, що заявником порушено правила підсудності при виборі Печерського районного суду міста Києва судом, який має розглядати подану заяву, оскільки ОСОБА_2 на своїй сторінці в Facebook повідомив про взяття його на військовий облік в Святошинському військкоматі Києва, а це вказує, на думку апелянта, на проживання заявника у Святошинському районі міста Києва.

Також, апелянт вказує, що заявником укладено договір позички приміщення від 23 лютого 2014 року у Шевченківському районі міста Києва, що також свідчить про порушення правил підсудності, адже подібні заяви подаються особами до суду за місцем проживання.

Окрім того, судом не проаналізовано відмітки прикордонної служби України про перетин державного кордону ОСОБА_2 на підтвердження кількості днів, фактично проведених в Україні протягом 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, представник Партії пенсіонерів України - ОСОБА_1 просив залучити Партію пенсіонерів України, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, Адміністрацію Державної прикордонної служби України до участі у справі в якості заінтересованої особи, а також витребувати від Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» у формі витягу щодо особи - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був іноземним громадянином - городянином Грузії до 29 травня 2015 року, а надалі визнавався лише громадянином України, щодо дат його в`їзду на територію України і виїзду з території України в період з 23 лютого 2014 року до 06 червня 2019 року; скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі. Судові витрати покласти на заявника.

В судовому засіданні 25 вересня 2019 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Партії пенсіонерів України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року, яке мотивовано тим, що оскаржуваним по вказаній справі судовим рішенням ніяким чином не вирішувалось питання про права та законні інтереси Партії пенсіонерів України, а також подана апеляційна скарга взагалі не містить обґрунтування того, яким чином оскаржуване рішення про факт проживання ОСОБА_2 впливає на інтереси політичної партії «Аграрна партія України» на участь в політичній діяльності.

Представник Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області - Адамишин А.В. заперечив проти задоволення поданого клопотання про закриття апеляційного провадження з підстав його необґрунтованості.

Вислухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про його обґрунтованість та наявність у справі підстав для закриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення і просив встановити факт безперервного на законних підставах проживання його на території України з 23 лютого 2014 року по 06 червня 2019 року.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року подану заяву ОСОБА_2 задоволено та встановлено факт безперервного на законних підставах проживання ОСОБА_2 на території України з 23 лютого 2014 року по 06 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли щодо наявності чи відсутності факту, що має юридичне значення, а саме проживання заявника на законних підставах на території України. Разом з тим, Партія пенсіонерів України жодним чином не аргументувала яким чином оскаржуваним рішенням по справі було вирішено питання щодо їх прав та інтересів, зокрема щодо участі в політичній діяльності політичної партії «Аграрна партія України», на що посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі. Таким чином, доводи апелянта є необґрунтованими та безпідставними, оскільки оскаржуване рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року стосується лише встановлення факту проживання заявника на території України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

На підставі вищенаведених норм, зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Партії пенсіонерів України не вирішувалося, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Партії пенсіонерів України на дане судове рішення підлягає закриттю.

Керуючись ст.362 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Партії пенсіонерів України, подану представником ОСОБА_1 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Печерський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв