Провадження № 2/331/1105/2019
Справа № 331/1874/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання частки нерухомого майна, а саме 28/75 житлового будинку по АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю відповідача і позивача, рідних сестри і брата ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з правом державної реєстрації даного майна в рівних частках 14/75 за кожним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та його сестра ОСОБА_2 проживають у будинку АДРЕСА_1 . На даний час він та відповідачка успадкували в рівних частках від покійних батьків більшу частину будинку. 26.01.2017 йому та сестрі відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 14/75 частин житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 через відсутність державної реєстрації належного спадкодавцю майна. Оскільки він та його сестра ОСОБА_2 мають рівні права на володіння нерухомим майном, неможливо в даний час розподілити між ним та відповідачем 28/75 частин житлового будинку, вимушений звернутися до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено (т. 1 а.с.62-64).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2017 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2017 року по цій справі залишено без змін (т.1 а.с.100-103).

Постановою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2017 року скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 1 а.с.197-202).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2019 року справу передано в провадження судді Скользнєвої Н.Г. (т. 1 а.с. 204)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року справу прийнято до провадження судді Скользнєвої Н.Г. та призначено до розгляду у підготовче судове засідання. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання; витребувано з Четвертої запорізької державної нотаріальної контори належним чином завірена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (т. 1 а.с.205-206)

22 травня 2019 року від Четвертої запорізької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 365, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (т. 2 а.с. 3-44)

Ухвалою суду від 11 липня 2019 року підготовче провадження по зазначеній справі визнано закритим; призначено справу до судового розгляду по суті; визнано явку позивача та відповідача в судове засідання обов`язковою; витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. (т. 2 а.с. 63-64)

8 серпня.2019 року до суду надійшла відповідь Департаменту реєстраційних послуг № 01-17/02/4436, відповідно до якої ОСОБА_2 з 31.01.1979 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (т. 2 а.с. 75-76)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2019 року витребувано з Четвертої запорізької державної нотаріальної контори належним чином завірені спадкові справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (т. 2 а.с.88-89)

1 листопада 2019 року від Четвертої запорізької державної нотаріальної контори надійшли копії спадкових справи № 3486, яка заведена після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та № 342/2016, яка заведена після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (т. 2 а.с. 91-141)

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися ; позивач надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги повністю підтримує та просить задовольнити позов. (т. 2 а.с.79).

Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі та проти задоволення позову не заперечує. (т.1, а.с.58 ).

Суд, ознайомившись з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, перевіривши їх матеріалами справи, взявши до уваги заяву відповідача, приходить до такого.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належало

АДРЕСА_2 / АДРЕСА_3 частини зазначеного домоволодіння - ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.1989 року, (т. 2 а.с. 22) ;

14/25 частин зазначеного домоволодіння - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в рівних частках, відповідно до договору купівлі-продажу № 5043.К від 22 серпня 1997 року, засвідченого Запорізькою регіональною біржею нерухомості (т. 2 а.с. 23).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2000 року визнано дійсним договір № 5043.К від 22 серпня 1997 року, засвідчений Запорізькою регіональною біржею нерухомості, купівлі-продажу 14/25 частин жилого будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , з іншого боку. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 14/75 частини будинку АДРЕСА_1 . (т. 2 а.с. 35 зв. 36)

Право власності за ОСОБА_4 на 14/75 частини будинку АДРЕСА_1 , було зареєстровано у встановленому законом порядку. (т. 2 а.с. 34)

Інші частки у житловому будинку, які були придбані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за цим же договором, тобто по 14/75 кожного із співвласників, у встановленому законом порядку не були зареєстровані.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , актовий запис № 4641, свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , яке видане Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції. (т. 2 а.с. 93 об.)

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 14/75 частини будинку АДРЕСА_1 , яку прийняла спадкоємиця за законом її донька ОСОБА_3 .

8 листопада 2001 року нею подано заяву про прийняття спадщини № 674 до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори, однак свідоцтво про права власності не отримала. ( т. 2 а.с. 93-99)

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5 , актовий запис № 1076, свідоцтво про смерть НОМЕР_2 , яке видане Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції. (т. 2 а.с. 103)

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 11/25 частини будинку АДРЕСА_1 .

Спадщину після батька було прийнято дітьми: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину на 11/75 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , спадкова справа № 342/2016 (т. 2 а.с.138-414).

Спадщина, на яку в указаних частках видано ці свідоцтва, складається з:

11/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого на земельній ділянці 485 кв.м, які належали спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою 06 червня 1989 року за реєстровим № 1-3324, зареєстрованого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 14 червня 1989 року в книзі: 161, номер запису: 26426.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_3 , актовий запис № 10514, свідоцтво про смерть НОМЕР_3 , яке видане Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції. (т. 2 а.с. 5 об.)

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді:

- 14/75 частини будинку АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу № 5043.К від 22 серпня 1997 року, засвідчений Запорізькою регіональною біржею нерухомості;

- 14/75 частини будинку АДРЕСА_1 , яка отримана нею в спадщину після смерті матері ОСОБА_4 ;

- 11/75 частини будинку АДРЕСА_1 , яка отримана нею у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 , в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

ОСОБА_3 була рідною матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Отже, позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги після смерті померлої матері ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 17 зв.)

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) ОСОБА_3 заповіт не складала. (т.2, а.с. 6 зв.)

31 травня 2008 року ОСОБА_2 звернулася до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , котра прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 5)

26 січня 2017 року ОСОБА_2 подала заяву до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори про включення до складу спадкоємців її брата ОСОБА_1 (а.с. 15 зв.)

26 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 16)

26 січня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , 1958 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкова справа № 365/2008 (т. 1 а.с.12-14,17).

Спадщина, на яку в указаних частках видані це свідоцтва, складається з:

1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого на земельній ділянці 485 кв.м, яка належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою запорізького державною нотаріальною конторою 06 червня 1989 року за реєстровим .N2 1-3324 та Договору № 5043.К купівлі-продажу, зареєстрованого Запорізькою регіональною біржею нерухомості 22 серпня 1997 року, Рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25 вересня 2000 року справа 2-2369/00, які зареєстровані Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 14 червня 1989 року та Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 28 березня 2001 року, в книзі: 161, номер запису: 26426, з яких:

14/75 належали ОСОБА_4 , матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якої була дочка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав;

11/75 частин належали ОСОБА_5 , чоловіку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Одночасно, 26 січня 2017 року державний нотаріус Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. відмовила ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 на 14/150 частин житлового будинку, кожному, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 39 зв. - 42).

З вказаних постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що 14/75 частин спірного житлового будинку належали спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі договору № 5043.К. купівлі-продажу, зареєстрованого Запорізькою регіональною біржею нерухомості 22 серпня 1997 року, який не є належним документом, що посвідчує право власності спадкодавця на 14/75 частин житлового будинку, не зареєстрований згідно чинного законодавства.

Отже, у позивача ОСОБА_1 існують перешкоди в оформленні спадкових прав після смерті матері на 14/150 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 через відсутність належних правовстановлюючих документів.

Такі самі перешкоди наявні у відповідача ОСОБА_2 .

Згідно з абз. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до абз. 3 частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Звертаючись з позовом до ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 просить суд визнати 28/75 часток спірного житлового будинку спільною власністю його та сестри з правом державної реєстрації даного майна в рівних частках 14/75 частини за кожним.

Отже, позивачем включено до позовних вимог майно, а саме 14/75 частини житлового будинку, яке не входить до складу спадщин після померлих батьків, а належить ОСОБА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу № 5043.К від 22 серпня 1997 року, засвідченого Запорізькою регіональною біржею нерухомості та підлягають державній реєстрації за ОСОБА_2 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2000 року про визнання договору дійсним.

Згідно з принципом диспозитивності, який передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ухвали суду про обов`язкову участь позивача та відповідача сторонами не виконані, у зв`язку з чим суд не мав можливості роз`яснити сторонам права та обов`язки, з`ясувати їх думку з приводу позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 зачіпають законне право власності ОСОБА_2 , а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10-13, 60,74,79, 84,88, 259, 263-265 ЦПК України,статтями 392, 1225, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ; ІПН : НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ; ІПН : НОМЕР_5 ) про визнання права власності на нерухоме майно, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 03 грудня 2019 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

25.11.2019