Провадження № 2/761/5041/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Токач М.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

Керуючись ч. 6 ст. 259 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошову суму за Договором позики від 20 березня 2013 року у розмірі 1 995 939,24 грн., яка складається з: сума позики - 1 011 532,50 грн., пеню - 370 193,18 грн., інфляційні втрати - 89 048,06 грн., 50 % річних від простроченої суми - 525 165,50 грн., а також судові витрати по справі.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, згідно якого останній отримав від позивача грошові кошти у сумі 37 500 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути позику до 20 березня 2018 року. Разом з тим, боргові зобов`язання ОСОБА_2 не виконані, що стало підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року закінчено підготовче провадження по справі та призначено до слухання по суті.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав, що викладені у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20 березня 2013 року ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 37 500 доларів США, що на момент передачі є еквівалентом 300 000 грн., підтвердженням чого є Договір позики від 20 березня 2013 року, укладений між сторонами,а також розписка про отримання грошей ОСОБА_2

Позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві позику у розмірі 37 500 доларів США до 20 березня 2018 року, однак, свої обов`язки за договором позики не виконав.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідачем порушено зобов`язання за договором позики, відтак відповідач зобов`язаний повернути позивачеві 37 500 доларів США, що еквівалентно 1 995 939,24 грн., згідно курсу НБУ, станом на 08 квітня 2019 року.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, за умовами п. 6 Договору позики від 20 березня 2013 року, за прострочення повернення позики позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка прострочена, за кожен день прострочення,а також суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 50 % річних від простроченої суми, у порядку ст. 625 ЦК України.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 370 193,18 грн., інфляційних втрат у розмірі 89 048,06 грн., а також 50 % річних від простроченої суми, що становить 525 165,50 грн.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, а отже з останнього на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 1 995 939,24 грн., пеня у розмірі 370 193,18 грн., інфляційні втрати у розмірі 89 048,06 грн., а також 50 % річних від простроченої суми - 525 165,50 грн.

Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 9605 грн., що сплачений ним при поданні позову до суду у відповідності до квитанції № N1BQ557350 від 03 квітня 2019 року.

Керуючись ст. 10, 11, 57-61, 79, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. ст. 525, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму за Договором позики від 20 березня 2013 року у розмірі 1 995 939,24 грн., яка складається з: сума позики - 1 011 532,50 грн., пеню - 370 193,18 грн., інфляційні втрати - 89 048,06 грн., 50 % річних від простроченої суми - 525 165,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору, у розмірі 9 605 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , іпн - НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 , іпн - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 30 серпня 2019 року.

Суддя: