справа №619/280/19
провадження №6/619/16/19

21.01.2019 р. Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Калмикової Л.К.
за участю секретаря судового засідання Кравченко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника без вилучення паспортного документа, -
Старший державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1, звернулась до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта, громадянина України ОСОБА_2, 17.04.1984 р. н. , проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчий лист № 619/2795/17 від 12.12.2017 року, виданий Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму франшизи у розмірі 2000,00 грн., майнову шкоду у розмірі 333,60 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.
Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Згідно сформованої інформаційної довідки з реєстру драв власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців відомості у реєстрах відсутні.

Сформовано запити до ДПІ України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами - підприємцями та щодо фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку та запити до УПФУ про те, чи боржник перебуває на обліку як отримувач пенсії. Згідно отриманих відповідей боржник офіційно не працевлаштований, пенсію не отримує, відкритих рахунків в банках України не має.

Сформовано запит до ОСОБА_4 України у Харківській області чи зареєстровані автотранспортні засоби за боржником. Згідно відповіді ОСОБА_4 України за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Державним виконавцем направлено виклик боржнику на 04.10.2018 року. Боржник до відділу не з'явився.

19.12.2018 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання боржника, однак провести виконавчі дії виявилось неможливим, так, як нікого не було вдома, про що було складений відповідний акт.

На запит державного виконавця Державною прикордонною службою України листом від 20.11.2018 року № 26957 повідомлено про те, що відомостей щодо перетину державного кордону України боржником ОСОБА_2 в базі даних не виявлено.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 11.10.2018 № 23720 боржник ОСОБА_2 документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії FC 122472 від 12.01.2016 року терміном дії 12.01.2016 року, органом 6303.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає що заява не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчий лист № 619/2795/17 від 12.12.2017 року, виданий Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму франшизи у розмірі 2000,00 грн., майнову шкоду у розмірі 333,60 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», статтею 6 якого встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Згідно п.19 ч.2ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, виконавець зобовязаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З урахуванням положень вищенаведених нормативних актів, право громадянина України на виїзд за межі України може бути обмежене за поданням державного виконавця у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Окрім іншого, фактично звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження вказаного конституційного права громадянина.

В поданні державним виконавцем не обґрунтовано, в чому саме є крайня необхідність в розумінні ст. 2 "Свобода пересування" Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню боржником існуючого боргу.

Оцінюючі надані докази в їх сукупності, судом встановлено, що в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження викладених у ньому обставин, а саме: державним виконавцем не надано доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов'язання. Так, в наданих матеріалах суду, відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували б отримання боржником постанов державного виконавця, в результаті чого йому не відомо про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, наявними в матеріалах справи не підтверджено і тих обставин, що боржник має намір покинути територію України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не надано доказів щодо ухилення боржником від виконання судового рішення, а також відомості про обізнаність боржника із наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 439 ЦПК України, пунктами 8, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 15-ти денний строк, з дня її проголошення (п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. К. Калмикова