Справа № 628/2255/16-ц
Провадження № 2/628/1166/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2019 року місто Куп`янськ
Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Демченко І.М.,
за участю секретаря Романової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Куп`янську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
за участю представника позивача ОСОБА_3 В ОСОБА_4 , відповідача ОСОБА_2 ,
ОСОБА_1 16.06.2016 звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на такі обставини.
Крім цього, просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору, витрати на правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням спеціалістів та експертів.
Ухвалою суду від 08.08.2016 провадження у справі відкрито.
03.02.2017 у справі ухвалено заочне рішення, яке ухвалою суду від 29.08.2019 скасовано та справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.
Крім того, 01.07.2019 ОСОБА_1 звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом про стягнення компенсації вартості частки спільного майна подружжя.
Ухвалою суду від 18.09.2019 справи за позовом ОСОБА_1 , подані до суду 16.06.2016 та 01.07.2019, об`єднані в одне провадження.
Ухвалою суду від 22.11.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на її користь 1/2 частини суми депозитного вкладу, що перебував на рахунку в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно її заяви залишено без розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність за участю її представника адвоката Маслій Т.В.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач позов визнав частково, підтримавши доводи, викладені у відзиві.
Суд, заслухавши доводи представника позивача, з`ясувавши позицію відповідача, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли у справі.
Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_7 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_8 , з 29.08.1998 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року, яке набрало законної сили 11 травня 2016 року, у справі № 628/1115/16-ц, розірвано (а.с. 5 т.2).
TOYOTA CAMRY 2.4, рік випуску: 2006, сірого кольору, об`єм двигуна: 2362 см. куб. VIN: НОМЕР_9 зареєстрована в ВРЕР № 10 ГУМВС України в Харківській області 04.12.2008 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.147 т.2).
Таким чином, за час перебування у шлюбі сторонами придбано шість транспортних засобів,а у питанні добровільного поділу спільного майна подружжя після розірвання шлюбу згоди ними не досягнуто.
Суд враховує, що основним завданням суду під час вирішення спорів про поділ майна подружжя є вирішення конфлікту між подружжям, тобто ухвалення рішення, яке вирішує спір, а не створює новий спір для цих самих сторін, які не можуть між собою дійти порозуміння у позасудовому порядку, тому враховує таке.
Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує її застосування.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).
За змістом статті 70 СК України, статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
При вирішенні спору щодо автомобіля TOYOTA CAMRY суд виходить з такого.
Статтею 63 Сімейного кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно з положеннями статті 68 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
З копії довіреності, посвідченої 08 березня 2012 року приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвою А.О. та зареєстрованої в реєстрі за № 341, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_5 укладати від його імені правочини, пов`язані з розпорядженням та експлуатацією (продати, обміняти, передавати до оренди, укладати договори позички, страхування тощо) належного йому на праві власності транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_6 , номер шасі НОМЕР_9 (а.с. 147-148 т.2).
У подальшому 09.04.2013 в ЦЕНТР ДАІ 1201 (м.Донецьк) від імені ОСОБА_2 по дорученню було знято з обліку вищевказаний транспортний засіб для реалізації та 19.04.2013 в ТСЦ № 4442 РСЦ МВС в Луганській області його на праві власності зареєстровано на ім`я ОСОБА_7 (а.с.16 т.1).
Оскільки автомобіль TOYOTA CAMRY був придбаний за час шлюбу, на нього розповсюджується правовий режим спільної сумісної власності, зокрема й щодо порядку здійснення його відчуження.
Положеннями статті 65 Сімейного Кодексу України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.
З повідомлення нотаріуса Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвої А.О. за вих. № 07.10.2019 № 747/01-16 встановлено, що при посвідченні довіреності від імені ОСОБА_2 на укладення правочинів, пов`язаних з розпорядженням та експлуатацією транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY письмова згода другого з подружжя не отримувалася, оскільки згідно з вимогами Глави 1 п.4.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України така згода вимагається лише при посвідчення правочинів щодо розпорядження спільним майном подружжя, а довіреність таким правочином не є (а.с.12 т. 3).
Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі
Під час розгляду справи ОСОБА_2 не довів суду, що відчуження автомобіля TOYOTA CAMRY було здійснено за згодою ОСОБА_1 , зокрема за наявності її письмової згоди, а кошти від його реалізації були використані на потреби сім`ї, а отже вартість цього автомобіля має бути врахована при поділі майна подружжя.
Позивач обрала спосіб захисту своїх прав шляхом стягнення на свою користь вартості належної їй частки спільного майна, що узгоджується з положеннями частини другої статті 16 ЦК України.
Згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 014/5-19 від 04.04.2019 ринкова вартість TOYOTA CAMRY становить 224230 грн. (а.с.37 т.1), а отже, виходячи із принципу рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, вартість належної позивачці частки складає 112115 грн.
Щодо автомобілів ПАЗ суд враховує вищенаведені норми та не приймає доводи відповідача, що ці транспортні засоби не можуть бути об`єктом поділу, оскільки були здані на металобрухт, виходячи з такого.
За положеннями ст.ст. 76-81 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази подаються сторонами та мають бути виключно належними та допустимими. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Єдина на території України процедура зняття з обліку транспортних засобів, у зв`язку з їх фізичним зносом (вибракуванням) врегульована Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 р. № 1388.
Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх, та за правилом пункту 45 вибракувані транспортні засоби громадян знімаються з обліку за заявами їх власників. Зняття з обліку в таких випадках проводиться без огляду транспортних засобів та оплати. Номерні знаки і реєстраційні документи здаються до територіального сервісного центру МВС, до якого автовласник повинен серед іншого надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та номерні знаки.
Будь-яких доказів вчинення ОСОБА_2 дій, пов`язаних зі зняттям з обліку автобусів ПАЗ у зв`язку з їх вибракуванням у відповідності до вимог вищезазначеного Порядку, до суду не надано, ці транспортні до теперішнього часу залишаються зареєстрованими. Надані відповідачем документи, про розірвання у 2012 році договору про надання транспортних послуг населенню міста автомобільним транспортом № 162 від 18.02.2011, не приймаються судом до уваги, оскільки взагалі не містять будь-якого посилання на типи транспортних засобів, які були предметом цього договору (а.с.144-145 т.2).
Оскільки відповідачем ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів зняття з обліку транспортних засобів у зв`язку з їх вибракуванням, вони набуті у період шлюбу подружжя та залишаються бути зареєстрованими на праві власності за відповідачем, суд приходить до висновку, що вони є об`єктом спільної власності подружжя, вартість якого також має бути врахована при поділі майна.
Згідно роз`яснень наданих у п.п. 23, 24 Постанови Пленуму ВСУ №11 вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства та ненадання відповідачем інших, альтернативних доказів з приводу вартості вищевказаного майна, яку він не оспорював, у суду відсутні правові підстави для відхилення представлених позивачем доказів з цього приводу.
Таким чином, при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя встановлено, що ОСОБА_2 здійснив відчуження та використання транспортних засобів на свій розсуд проти волі іншого з подружжя, не надавши належних та допустимих доказів використання їх в інтересах сім`ї та на її потреби, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та на її користь має бути стягнута вартість належної їй частки спільного майна, з урахуванням вартості розподіленого майна, тобто вартість усього спільного майна подружжя поділене навпіл та за вирахуванням вартості майна, розподіленого в натурі. Таким чином, на користь позивачки підлягає стягненню 268094грн.
За положеннями ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Частиною 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Позивачем понесені витрати, пов`язані з оцінкою спірного майна, на загальну суму 4800,00 грн., що підтверджується відповідними розрахунковими документами: квитанція № 523911 від 31.08.2019 на суму 800,00 грн., квитанція № 523910 від 31.08.2019 на суму 800,00 грн., квитанція № 523909 від 31.08.2019 на суму 800,00 грн., квитанція № 523908 від 31.08.2019 на суму 800,00 грн., квитанція № 523907 від 31.08.2019 на суму 800,00 грн., квитанція № 523906 від 31.08.2019 на суму 800,00 грн. (а.с. 43-45 т.3), отже ці витрати необхідно покласти на відповідача.
При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує висновок Верховного суду, викладений у постанові № 301/1894/17 від 17.10.2018, відповідно до якого стягненню підлягають витрати не лише за участь адвоката у судовому засіданні, а й за вчинення інших дій за його межами. Наданий до суду розрахунок розміру понесених витрат на оплату правової допомоги на загальну суму 9000грн. підтверджений належними доказами (а.с.36-42 т.3, 163-165 т.2, а.с. 46-48 т.1).
За положеннями частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню, понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, витрат на правничу допомогу, витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів належить стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 23, 76-81, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, ст. ст.60-61, 63, 65-71 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 365, 368, 369 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про поділ спільного майна подружжя задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя в цілому право особистої приватної власності на автомобіль MITSUBISHI COLT тип легковий комбі-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_10 , рік випуску: 2008, об`єм двигуна: 1332 см. куб., тип пального: бензин, колір синій, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , припинивши право ОСОБА_2 на вказаний автомобіль
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 29.11.2019.

Головуючий: І.М.Демченко