22-ц/804/1814/19
2-997/11

Головуючий у 1-й інстанції Cтупін І.М.
Суддя-доповідач: Попова С.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2019 року місто Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Попової С.А.,
суддів Пономарьової О.М., Ткаченко Т.Б.,
за участю секретаря Герасимової Г.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 19 липня 2011 року, ухваленого у складі судді Ступіна І.М., повний текст рішення складено 19 липня 2011 року року,
по цивільній справі
за позовом Кредитної спілки «Донбас-кредит»
до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 19 липня 2011 року позов КС «Донбас-кредит» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь КС «Донбас-кредит» заборгованість за кредитним договором № 175 від 24.11.2009р. в розмірі 25481,46грн., судові витрати держмито в розмірі 254,81грн. та інформаційно-технічний збір в розмірі 120грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просила рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення солідарно з неї, як з поручителя, заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції допущено порушення вимог процесуального закону щодо належного її повідомлення, справу розглянуто у її відсутність без направлення копії позовної заяви із долученими документами і без поінформування про наслідки прийнятого рішення. Відповідач заперечує факт підписання нею договору поруки і відсутність в неї відомостей про укладення відповідачем ОСОБА_2 будь-якого кредитного договору.

Правом відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Враховуючи положення ч. 1 ст. 368 ЦПК України, розгляд даної справи, що є малозначною згідно із ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку спрощеного провадження.

Справа розглядається за участі відповідача ОСОБА_1 , що з`явилася в судове засідання, та у відсутність позивача КС «Донбас-кредит», відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , повідомлених про дату і час розгляду справи в порядку ст. 128 і п. 19 ч. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в тому числі шляхом виклику КС «Донбас-кредит» (місце реєстрації юридичної особи м. Донецьк не було змінено на території, підконтрольній державі Україна) через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 111, 115, 121-122).

Рішення в частині вимог, пред`явлених Кредитною спілкою «Донбас-кредит» до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не переглядається за відсутністю апеляційних приводів з огляду на положення ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 24.11.2009р. між КС «Донбас-кредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 175, згідно якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 15300грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,2137% від суми залишку за кожен день.

Зобов`язання позичальника за кредитним договором забезпечені договорами поруки від 24.11.2009р., укладені між Кредитною спілкою і відповідачами, зокрема, поручителем ОСОБА_1 (договір поруки № 307), за яким остання взяла на себе солідарний обов`язок відповідати за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_2 (а.с. 11).

Кредитором в акті № 1 здійснено розрахунок заборгованості за цим кредитним договором, яка за період з 24.01.2010р. по 26.04.2011р. становить 25481,46грн., з них 15132,70грн. основний борг, 10348,76грн. проценти за користування кредитом (а.с. 7-9).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд першої інстанції

Задовольняючи позов (в оскаржуваній частині рішення), суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. ст. 525, 526, 611, 629 ЦК України, вважав позовні вимоги обґрунтованими.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині вимог кредитора, пред`явлених до солідарного боржника ОСОБА_1 , ухвалене внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, порушення норм процесуального права щодо оцінки доказів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги і відзиву на неї колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в оскаржуваній частині щодо позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_1 з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову КС «Донбас-кредит» у вказаній частині, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 зазначає, що про розгляд справи судом вона не повідомлялась, копія позовної заяви з додатками на її адресу не направлялась, копія прийнятого рішення їй не направлялась після його ухвалення. Про існування рішення вона довідалась лише у 2019 році, коли вже в межах виконавчого провадження відносно неї було застосовано тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Частиною третьою статті 74 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції) визначено, що судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Відповідно до частини п`ятої статті 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

За змістом ч. 5 ст. 74 ЦПК України в редакції, що діяла на момент розгляду справи судом першої інстанції, стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу.

Проте, матеріали справи не містять розписки відповідача ОСОБА_1 щодо повідомлення її про дату і час розгляду справи, немає відомостей і про спрямування на її адресу проживання копії позовної заяви із долученими матеріалами.

В матеріалах справи наявна розписка позичальника відповідача ОСОБА_2 про повідомлення їй дати судового засідання на 19.07.2011 року і зобов`язання поінформувати інших учасників судового розгляду про день розгляду справи (а.с. 37). Однак, відповідач ОСОБА_2 не є процесуальним представником інтересів співвідповідача Мануйлової в даній справі, яку б остання за її згодою уповноважила на отримання судової кореспонденції в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

В справі наявна заява від імені ОСОБА_1 , виконана печатним текстом, про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог (а.с. 41). Дана заява не містить дати її оформлення. Підпис відповідачем ОСОБА_1 заперечується.

У зв`язку з чим відсутні підстави для твердження про виконання судом вимог процесуального закону (ч.ч. 1-5 ст. 74, ч. 1 ст. 76 ЦПК в редакції, діючій на момент розгляду справи судом першої інстанції) щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про судове засідання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Тож, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи жодних доказів належного повідомлення відповідача про призначене судове засідання на 19.07.2011р., коли було постановлене оскаржуване рішення, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і такі обставини в силу п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України (в редакції, діючій на момент апеляційного перегляду справи) є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналогічні вимоги закону ставилися в його редакції, діючій станом на момент вирішення спору судом першої інстанції (ст.ст. 213 ЦПК).

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

В порушення вимог ст.ст. 212-216 ЦПК України в тексті мотивувальної частини оскаржуваного рішення не наведено результатів оцінки зібраних доказів і мотивів їх прийняття. А констатація наявності у справі «копії договору» (безвідносно до якого саме договору у справі їх 4), «довідки» (документ під такою назвою відсутній взагалі) не є тим належним аналізом доказів в їх взаємопоєднанні і сукупності, на чому зосередив увагу судів Пленум Верховного Суду України в п.п. 6, 8, 11, 12 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009р. N 14.

Під час прийняття рішення суд не відповів на питання; чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин і яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (зацитована в рішенні узагальнена норма ст. 611 ЦК України і не вжиті норми прямої дії як от ст.ст. 1054, 1056-1 тощо); чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

У змісті мотивувальної частини не зазначено: встановлення судом жодних обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважав позов обґрунтованим і встановленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, аналізу оцінки доказів і нормативних положень, що безпосередньо регулюють виниклі у справі правовідносини.

Тож, висновок суду про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, не є вмотивованим, що є грубим порушенням вимог процесуального закону.

В апеляційній скарзі і в своїх поясненнях в апеляційному суді відповідач ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 , яка була старшим продавцем і з якою вона працювала разом до 2008 року, ніколи не інформувала її про укладення кредитного договору та не запрошувала її в поручителі; договору поруки вона не підписувала. Станом на момент укладення кредитного договору і договору поруки у листопаді 2009 року, місцем вчинення яких є місто Донецьк, ОСОБА_1 працювала з серпня 2008 року в підприємстві з газопостачання, розташованого в місті Мар`їнка Донецької області, а проживала за місцем реєстрації у м. Красногорівка (а.с. 78, 72-73). Про існування кредитного договору і договору поруки вона довідалася у 2019 року з даних про тимчасове обмеження її у виїзді за межі країни.

В суді апеляційної інстанції відповідач пояснила наявність у позичальника копії її паспорту тим, що під час її спільної роботи із ОСОБА_2 , остання працювала старшим продавцем і в неї були всі особисті справи працівників, в тому числі і на той час продавця ОСОБА_1 (а.с. 83).

У зв`язку з шахрайськими діями невідомих осіб, направлених на здійснення поручительства за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вдалася до звернення до правоохоронних органів з приводу підробки її підпису за місцем укладання договору нібито від її імені в м. Донецьку, що підтверджено листуванням з органами поліції (а.с. 79).

Крім того, довідкою з місця роботи відповідач ОСОБА_1 підтвердила знаходження в місті Мар`їнка з 8.00год. по 17.00год. в день укладення договору поруки 24.11.2009р. (а.с. 75), що унеможливило підписання нею договору поруки в місті Донецьку. Цих даних не спростовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

В силу наведених положень закону, з урахуванням п. 9 ч. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, апеляційний суд керується нормами процесуального закону в редакції, чинній на момент апеляційного перегляду справи.

Так, за положеннями ч.ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із положеннями ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За положеннями ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За змістом положень у ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

У зв`язку із заявленими доводами апеляційної скарги щодо заперечення ОСОБА_1 проти факту підписання нею договору поруки, в стадії підготовки справи досудового розгляду колегією суддів для перевірки доводів сторін було витребувано у кредитора в порядку ч. 6 ст. 95 ЦПК України оригінали кредитного договору і договору поруки (а.с. 122зв.).

Проте, до суду апеляційної інстанції оригінали витребуваних документів не було надано, що є підставою згідно із ч. 6 ст. 95 ЦПК такі докази, а саме кредитний договір № 175 і договір поруки від 24.11.2009р. не брати до уваги, бо вони не відповідають вимогам про достовірність і допустимість доказів.

За таких обставин колегія суддів доходить до висновку про недоведеність позивачем підстав для покладення на відповідача ОСОБА_1 майнової цивільно-правової відповідальності, обумовленої ст.ст. 553-554, 1048, 1054 ЦК України і умовами договору поруки обов`язків у вигляді сплати на користь позивача в солідарному порядку з позичальником і іншими поручителями на користь позивача заявленої суми заборгованості за кредитним договором, включаючи сплату основного боргу, процентів за користування кредитним ресурсом, і понесених судових витрат.

Отже, в ході перегляду справи судом апеляційної інстанції, з огляду на зібрані матеріали і вимоги процесуального закону щодо вимог до доказів, не встановлено наявності підстав фактажно-правового значення для задоволення вимог кредитора відповідачем ОСОБА_1 , залученою у якості солідарного боржника.

Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду про наявність підстав для задоволення вимог кредитора солідарним боржником ОСОБА_1 обставинам справи, порушення норм процесуального закону, таке рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з постановленням нового рішення про відмову в задоволення позовної вимог КС «Донбас-кредит» у відповідній частині згідно вищенаведеного мотивування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 19 липня 2011 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Донбас-кредит» заборгованості за кредитним договором № 175 від 24 листопада 2009 року в розмірі 25481 (двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят одну) гривні 46 копійок та судових витрат з оплати держмита в розмірі 254 (двісті п`ятдесят чотири) гривні 81 копійки та інформаційно-технічний збір в розмірі 120 (сто двадцять) гривень скасувати.

В задоволенні позову Кредитної спілки «Донбас-кредит» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 175 від 24 листопада 2009 року в розмірі 25481 (двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят одну) гривні 46 копійок та судових витрат з оплати держмита в розмірі 254 (двісті п`ятдесят чотири) гривні 81 копійки та інформаційно-технічний збір в розмірі 120 (сто двадцять) гривень відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30 серпня 2019 року.

Судді: С.А.Попова

О.М.Пономарьова

Т.Б.Ткаченко