Справа № 361/2470/19 Головуючий в суді І інстанції Петришин Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Гановської А.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив виключити відомості про нього як батька ОСОБА_3 з актового запису про її народження.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-біологічної експертизи залишено без задоволення, провадження у справі закрито на підставі ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зокрема посилається на те, що судом було порушено норми процесуального права, так як у суду не було правових підстав для закриття провадження у справі, оскільки ним було подано заяву про виключення відомостей з актового запису про батька дитини ще до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позаяк на час розгляду справи ОСОБА_3 вже є повнолітньою, а відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківська можливе лише до досягнення дитиною повноліття, а тому на даний час відсутній предмет розгляду у справі і провадження у справі підлягає закриттю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 оспорює своє батьківство щодо доньки ОСОБА_3 та просить виключити відомості про своє батьківство з актового запису про її народження.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_3 вбачається, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов пред`явлений до суду 09 квітня 2019 року, тобто ще до повноліття дитини ОСОБА_3 , проте на час розгляду справи їй виповнилось 18 років.

Згідно із ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Відповідно до частин 1,2,3 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Згідно із п.2. ч.1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки на час розгляду справи ОСОБА_3 вже є повнолітньою, то оспорювання батьківства щодо неї вже неможливе, а тому за відсутності предмету спору місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Доводи апелянта про те, що він звернувся із цим позовом ще до досягнення дитиною повноліття, тому його позов підлягає розгляду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у даному разі закон пов`язує можливість суду розглянути такий позов лише до досягнення особою повноліття і зі спливом цього строку такий позов не підлягає розгляду, що є імперативною нормою, і розгляд судом такого позову після досягнення особою повноліття буде суперечити ст. 136 СК України та призведе до порушення норм процесуального та матеріального права.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: