Постанова

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 360/625/16-ц

провадження № 61-29590св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Фастівська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області Грабця Ігоря Несторовича на рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року, ухвалене у складі судді Унятицького Д. Є., та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 серпня 2017 року, постановлену колегією у складі суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагєєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року керівник Фастівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області звернувся із позовом до ОСОБА_1 , про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та повернення земельних ділянок, , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Позовна заява мотивована тим, що у 2008 році прокуратурою Бородянського району Київської області було проведено перевірку, якою встановлено, що розпорядженням Бородянської районної державної адміністрації Київської області (далі - Бородянська РДА) № 545

від 11 квітня 2008 року надано дозвіл ста дев`яти громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею по 2 га кожному у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Майданівської сільської ради за межами населеного пункту.

На підставі даного розпорядження ПП «Меридіан» розробило проект землеустрою, який затверджено розпорядженням голови Бородянської РДА № 1242 від 23 липня 2008 року та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_23 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 видані державні акти на право власності на земельні ділянки площею по 2 га кожному на території Майданівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 10 жовтня 2008 року треті особи відчужили земельні ділянки ОСОБА_1 і на підставі вказаних договорів виготовлено та їй видано державні акти на право власності на земельні ділянки загальною площею 32 га, серії ПЛ № 056679; загальною площею 10 га, серії ПЛ № 056677 та загальною площею 6 га, серії ПЛ № 056689.

Прокурор вважав, що спірні земельні ділянки вибули із власності держави з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки громадяни особисто не писали заяви про надання їм земельних ділянок, які в подальшому були відчужені відповідачу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року розпорядження Бородянської РДА № 545 від 11 жовтня 2008 року та № 1242 від 23 липня 2008 року скасовані, як незаконні.

За таких обставин прокурор просив визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, які видані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_23 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 та державні акти на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_1 і в порядку статті 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) витребувати вказані земельні ділянки з власності та володіння відповідача на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що прокурору та Управлінню Держагеокадарстру в Київській області було відомо про те, що 21 жовтня 2010 року скасовані розпорядження РДА № 545 від 11 квітня 2008 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Майданівської сільської ради за межами населеного пункту та № 1242

від 23 липня 2008 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Майданівської сільської ради. При цьому, прокурор та державний орган, в інтересах якого він діє, мали можливість довідатися про наявність спірних державних актів ще у

2008 році, однак з вимогою про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок прокурор звернувся до суду лише у 2016 році, тобто після спливу строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 серпня 2017 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області відхилено, а рішення Бородянського районного суду Київської області

від 28 квітня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд вважав, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові з підстав пропуску строку позовної давності.

Короткий зміст вимог касаційної скарг

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, перший заступник прокурора Київської області Грабець І. Н., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 серпня 2017 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи № 360/625/16-ц із Бородянського районного суду Київської області.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

10 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 360/625/16-ц передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судами попередніх інстанції норм матеріального права, оскільки перебування майна у володінні особи, яка не є його законним власником фактично є триваючим порушенням права власності та до моменту припинення порушення дійсний власник майна вправі вимагати відновлення цього права, тому позовна давність до вимоги про витребування майна, на думку прокурора, застосовуватись не може.

Крім того прокурору не було відомо, що придбавши спірні ділянки ОСОБА_1 об`єднала їх у три окремі, змінивши їх конфігурацію, що зумовило проведення додаткової перевірки у 2013 році. Після чого прокурор протягом 2013-2014 років подавав до суду ряд позовів про скасування державних актів та повернення земельних ділянок, до громадян, у тому числі до ОСОБА_1 , що отримали їх за розпорядженнями Бородянської РДА № 545 від 11 жовтня 2008 року та № 1242 від 23 липня 2008 року.

За таких обставин прокурор вважав, що пред`явлення вказаних позовів призвело до переривання строку позовної давності у справі № 360/625/16-ц відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України.

Розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи, які не мають повноважень щодо виявлення порушень у сфері земельних відносин.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У березні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Кульчицька А. Б. подала відзив на касаційну скаргу. Однак в порушення вимог частин четвертої та п`ятої статті 178 ЦПК України до відзиву не додані документи, що підтверджують його надіслання (надання) іншим учасникам справи, зокрема третім особам. Крім того представник відповідача, ознайомившись із матеріалами касаційного провадження 13 лютого

2019 року, подала відзив на касаційну скаргу лише 11 березня 2019 року, при цьому пропустивши строк для подачі відзиву (заперечення), встановлений ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2017 року.

Тому суд касаційної інстанції не враховує вказаний відзив при розгляді касаційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що на підставі розпорядження Бородянської районної державної адміністрації Київської області № 1242 від 23 липня 2008 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_23 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 видані державні акти на право власності на земельні ділянки площами по 2 га кожному з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства - на території Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області, а саме державні акти: серія ЯЖ № 654253 ( ОСОБА_5 ), серія ЯЖ № 249207 ( ОСОБА_3 ), серія ЯЖ № 654255 ( ОСОБА_6 ), серія ЯЖ № 654256 ( ОСОБА_2 ), серія ЯЖ № 654254 ( ОСОБА_7 ), серія ЯЖ № 249205 ( ОСОБА_4 ), серія ЯЖ НОМЕР_1 ( ОСОБА_12 ), серія НОМЕР_2 ( ОСОБА_13 ), серія НОМЕР_3 ( ОСОБА_11 ), серія НОМЕР_4 ( ОСОБА_8 ), серія НОМЕР_5 ( ОСОБА_10 ), серія НОМЕР_6 ( ОСОБА_9 ), серія НОМЕР_7 ( ОСОБА_14 ), серія НОМЕР_8 ( ОСОБА_19 ), серія НОМЕР_9 ( ОСОБА_17 ), серія НОМЕР_10 ( ОСОБА_18 ), серія НОМЕР_11 ( ОСОБА_15 ), серія НОМЕР_12 ( ОСОБА_16 ), серія НОМЕР_13 ( ОСОБА_20 ), серія НОМЕР_14 ( ОСОБА_22 ), серія НОМЕР_15 ( ОСОБА_21 ).

10 жовтня 2008 року ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 відчужили свої земельні ділянки ОСОБА_1 за договорами

купівлі-продажу земельної ділянки.

Суди встановили, що на підставі вказаних договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 10 жовтня 2008 року ОСОБА_1 були видані державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ПЛ № 056677, площею 10 га на території Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 65, серії ПЛ № 056689, площею 6 га на території Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 66 та серії ПЛ № 056679, площею 32 га на території Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 68.

Також суди встановили, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року задоволено адміністративний позов прокурора Бородянського району Київської області, скасовано розпорядження Бородянської райдержадміністрації № 545

від 11 квітня 2008 року та розпорядження голови Бородянської районної державної адміністрації №1242 від 23 липня 2008 року на підставі, яких треті особи у розглядуваній справі набули право власності на земельні ділянки, які були в подальшому відчужені ОСОБА_1 .

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 213 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваних рішень) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам закону відповідають.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу

(стаття 256 ЦК України).

Отже, позовна давність є строком для подання позову як безпосередньо суб`єктом, право якого порушене, так і прокурором, уповноваженим законом звертатися до суду з позовом в інтересах держави як носія порушеного права, від імені якої здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах може певний її орган.

На віндикаційні позови держави в особі органів державної влади поширюється загальна позовна давність (пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

(стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

І в разі подання позову суб`єктом, право якого порушене, і в разі подання позову в інтересах держави прокурором, перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт, право якого порушене, зокрема, держава в особі органу, уповноваженого нею виконувати відповідні функції у спірних правовідносинах. Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган (пункти 46, 48, 65-66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17).

Звертаючись із розглядуваним позовом прокурор вказав, що перевірку законності винесення розпоряджень Бородянською РДА № 545 від 11 квітня 2008 року та № 1242 від 23 липня 2008 року було здійснено у 2008 році та за наслідками такої перевірки було подано адміністративний позов.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року саме за позовом прокурора були визнані незаконними та скасовані розпорядження Бородянської РДА № 545 від 11 квітня 2008 року та № 1242 від 23 липня 2008 року на підставі громадяни, у тому числі треті особи у справі № 360/625/16-ц, отримали державні акти на право власності на земельні ділянки.

Право власності ОСОБА_1 на спірні земельні ділянки було у встановленому законом порядку зареєстровано у 2008 році.

Відомостей про причетність ОСОБА_1 до прийняття розпоряджень Бородянської РДА № 545 від 11 квітня 2008 року та № 1242 від 23 липня 2008 року, які за рішенням суду визнані незаконними та скасовані, позивачем в межах даної справи не надано.

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про пропуск прокурором строку позовної давності у даній справі та правильно відхилили доводи прокурора про необхідність обчислення такого строку із 2013 року.

Подальше відчуження третіми особами спірних земельних ділянок ОСОБА_1 за договорами купівлі-продажу, об`єднання нею придбаних земельних ділянок та отримання нових державних актів на право власності на земельні ділянки, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, оскільки про вибуття земельних ділянок із власності держави прокурору стало відомо ще у 2008 році за наслідками відповідної перевірки,

а незаконність розпоряджень Бородянської РДА № 545 від 11 квітня

2008 року та № 1242 від 23 липня 2008 року встановлене судовим рішенням, яке набрало законної сили 21 жовтня 2010 року. Натомість із розглядуваним позовом до суду прокурор звернувся лише у квітні 2016 року.

Підлягають відхиленню також і доводи прокурора про те, що пред`явлення ним на протязі 2013-2014 років позовів про витребування інших земельних ділянок переданих громадянам за розпорядженнями Бородянської РДА

№ 545 від 11 квітня 2008 року та № 1242 від 23 липня 2008 року перериває строк позовної давності у розглядуваній справі.

При цьому необхідно врахувати, що земельні ділянки передані у власність громадянам за вказаними розпорядженнями є окремими об`єктами нерухомого майна.

Крім того пред`явлення прокурором інших позовів у 2013-2014 роках про витребування земельних ділянок, які вибули із власності держави за розпорядженнями Бородянської РДА № 545 від 11 квітня 2008 року та № 1242 від 23 липня 2008 року, додатково свідчить про відсутність обставин які б об`єктивно перешкоджали пред`явленню, в межах строку позовної давності, позову до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок, спір про які вирішено в справі № 360/625/16-ц.

Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Встановивши, що прокурор звернувся із даним позовом після спливу позовної давності, суд першої інстанції з яким погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про існування підстав для застосування наслідків спливу вказаного строку, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, у справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій виконали свої обов`язки, визначені процесуальним законом (статті 212, 213, 303

ЦПК України 2004 року), повно, всебічно і об`єктивно з`ясували обставини справи та надали їм належну оцінку, ухвалили судові рішення, які є законними та обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що судами порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, зводяться до необхідності переоцінки доказів, що відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не допускається.

Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області Грабця Ігоря Несторовича залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович