У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2019 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», третя особа Державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Пушкіна Крістіна Вікторівна, про визнання недійсними Договорів відступлення (купівлі-продажу) права вимоги та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заяваОСОБА_6 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», третя особа Державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Пушкіна Крістіна Вікторівна, про визнання недійсними Договорів відступлення (купівлі-продажу) права вимоги та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до предмету позову, ОСОБА_1 пред'явлено позов до відповідачів - ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», з вимогами:

«Визнати недійсним Договір №77 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги укладений 14 березня 2018 рокуПублічним акціонерним товариством «Імексбанк» та ОСОБА_2.

Визнати недійсним Договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за іпотечним договором укладений 14 березня 2018 рокуПублічним акціонерним товариством «Імексбанк» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В. та зареєстрований в реєстрі за №143.

Скасувати рішення державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Пушкіної Крістіни Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41238387 від 23.05.2018 року, щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Правила виключної підсудності, визначені у частині першій ст.30 Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, та стосуються позовів, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири тощо).

Як роз'яснено у п.41 та п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а такожоб'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За змістом заявлених позовних вимог, позивачем, серед іншого, оспорюється Договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за іпотечним договором укладений 14 березня 2018 рокуПублічним акціонерним товариством «Імексбанк» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В. та зареєстрований в реєстрі за №143, предметом договору іпотеки виступає об'єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_2, що територіально розташована в межах Дарницького району міста Києва.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про визнання недійсним Договорів відступлення (купівлі-продажу) права вимоги та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в межах юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва, оскільки даний спір має розглядатись за правилами виключної підсудності, з урахванням вимог ст.30 Цивільного процесуального кодексу України, в той же будинок АДРЕСА_2, не знаходяться в межах юрисдикції даного суду, що дає підстави передати справу для подальшого розгляду до Дарницького районного суду м. Києва, тобто за місцем знаходження об'єкту нерухомого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.2, 4, 30, 259-260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/18995/18 ( провадження № 2/755/7084/18 ) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», третя особа Державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Пушкіна Крістіна Вікторівна,про визнання недійсним Договорів відступлення (купівлі-продажу) права вимоги та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень передати за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва для подальшого розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: