Дата документу 05.08.2019
Справа № 320/5708/19
Провадження № 2-о/320/666/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольській міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

за участі секретаря судового засідання Фурсової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою в якій просить встановити факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 439 виданий 11 жовтня 2004 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області, яким посвідчено її право власності на земельну ділянку площею 7,11 га на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

Заяву обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Іншими спадкоємцями після смерті матері є його брат ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_5 , жодного спору між ними стосовно спадщини не має. Після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку розташована на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області. У встановлений законом строк заявник звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, а також надав оригінал документів про право власності його матері на землю. Однак, нотаріус йому повідомив, що у Державному акті помилково зазначено прізвище його матері як « ОСОБА_6 » замість вірного « ОСОБА_7 ». Про наявність вказаної помилки раніше заявнику відомо не було. Оскільки вирішити дане питання окрім як звернення до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, не виявляється можливим, він змушений звернутися до суду з цією заявою.

У судове засідання учасники у справі не з`явилися.

Від заявника на адресу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, викладені в заяві вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити вказану заяву, та встановити факт, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу особі.

Від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі. Просить прийняти рішення на розсуд суду, згідно документів, які знаходяться в матеріалах справи.

Від заінтересованої особи ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі. Просить прийняти рішення на розсуд суду, згідно документів, які знаходяться в матеріалах справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши ст. 293 ЦПК України суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При судовому розгляді встановлені наступні обставини.

Відповідно свідоцтва про народження батьками заявника ОСОБА_2 є мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 /а.с.8/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявника ОСОБА_4 померла /а.с.9/ після її смерті відкрилось право на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 7,11 га розташовану на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, яка належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 439 /а.с.12/.

У встановлений законом строк заявник звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , де його повідомили про наявність помилки в написанні прізвища його матері в Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , а саме замість вірного « ОСОБА_7 » зазначено « ОСОБА_6 ».

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , копії картки фізичної особи платника податків, прізвище, ім`я по батькові та прізвище матері заявника вказано, як « ОСОБА_4 ».

Відповідно до копії рішення № 154 «Про розбір заяв громадян» було вирішено виділити земельну ділянку для ведення товарного сільського господарства ОСОБА_4 , розміром 7,11 га /а.с. 15/.

Крім того, відповідно до копії акту про передачу та прийом земельної ділянки (паю) в натурі було передану вищезазначену земельну ділянку ОСОБА_4 /а.с.16/.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено наданими заявником доказами, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 прізвище матері заявника було помилково зазначено як « ОСОБА_6 » замість вірного « ОСОБА_7 ».

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заявнику необхідно для подальшого розпорядження нерухомим майном.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 439 та виданого 11 жовтня 2004 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області, яким посвідчено її право власності на земельну ділянку площею 7,11 га на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства»..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 273, 293-294, 315, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 439 та виданого 11 жовтня 2004 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області, яким посвідчено право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 7,11 га на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ