Справа № 462/4586/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без виклику осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

18 липня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.08.2019 року по 23.04.2019 року у розмірі 30456 грн. 87 коп., судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. та понесені судові витрати на одержання доказів по справі у розмірі 100 грн.Свої вимоги мотивує тим, що вона з 05 жовтня 1998 року по 06 серпня 2018 року працювала в ДП «ЛДЗ «ЛОРТА». 05 жовтня 1998 року ОСОБА_1 була прийнята вантажником відділу 563 за переведенням з Державного концерну ЛОРТА в ДП «ДЗ «Лорта». 29 жовтня 2017 року її було переведено робітником зеленого будівництва 6 розряду в господарський відділ 563 з погодинною оплатою праці. 01 липня 2010 року її було переведено робітником зеленого будівництва 5 розряду в господарський відділ 563 з погодинною оплатою праці. 01 березня 2012 року її було переведено робітником зеленого будівництва 4 розряду в господарський відділ 563 з погодинною оплатою праці. 06 серпня 2018 року вона була звільнена на підставі ст.38 КЗпП, за власним бажанням. У день звільнення з нею не був проведений розрахунок. Фактичний розрахунок відповідач здійснив лише 23.04.2019 року шляхом безготівкового перерахунку боргу на спец.рахунок Залізничного ВДВС. 23.04.2019 року на її картковий рахунок зараховано 9887 грн. 22 коп. Відповідно до рішення Залізничного районного суду м.Львова від 12.02.2019 року з ДП «ЛДЗ «Лорта» на користь ОСОБА_1 стягнуто нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 9182 грн. 42 коп. Відповідач повинен сплатити середній заробіток за весь період затримки виплати належних коштів, починаючи з 06.08.2018 року по 23.04.2019 року у розмірі 30456 грн. 87 коп. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.08.2019 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовної провадження без виклику сторін, а відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.

27 серпня 2019 року представник відповідача ДП «ЛДЗ «Лорта» подав до суду письмовий відзив /а.с.29/, у якій зазначив, що ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» повністю погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки заробітної плати.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05 жовтня 1998 року по 06 серпня 2018 року працювала в ДП «ЛДЗ «ЛОРТА». 05 жовтня 1998 року ОСОБА_1 була прийнята вантажником відділу 563 за переведенням з Державного концерну ЛОРТА в ДП «ДЗ «Лорта». 29 жовтня 2017 року її було переведено робітником зеленого будівництва 6 розряду в господарський відділ 563 з погодинною оплатою праці. 01 липня 2010 року її було переведено робітником зеленого будівництва 5 розряду в господарський відділ 563 з погодинною оплатою праці. 01 березня 2012 року її було переведено робітником зеленого будівництва 4 розряду в господарський відділ 563 з погодинною оплатою праці. 06 серпня 2018 року вона була звільнена на підставі ст.38 КЗпП, за власним бажанням

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12.02.2019 року по справі № 462/7197/18 встановлено, що ОСОБА_1 06.08.2018 року звільнено за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП, за власним бажанням. Даним рішенням ухвалено стягнути з ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 9182 грн. 42 коп. /а.с.8-9/.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 08 липня 2019 року, на картковий рахунок ОСОБА_1 23.04.2019 року зараховано 9887 грн. 22 коп. заборгованості відповідно до рішення суду від 12.02.2019 року /а.с.11/.

Відтак суд приходить до переконання, що відповідач не сплатив позивачеві середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, тобто з 06.08.2018 року по день фактичного розрахунку 23 квітня 2019 року.

Згідно з ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У пункті п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" було роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до представленої позивачем довідки №268 від 05.07.2019 року середньоденна заробітна плата позивача становила 168 грн.27 коп. без урахування податків та зборів /а.с.10/.

Таким чином середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні з 06.08.2018 року по день фактичного розрахунку 23 квітня 2019 року складає 30456 грн. 87 коп. (168 грн. 27 коп. середньоденної заробітної плати ?188 днів).

З матеріалів відзиву на позовну заяву встановлено, що представник відповідача погодився із розрахунком, наданим позивачем, а відтак суд приходить до висновку, що вищевказана сума підлягає до стягнення.

Беручи до уваги, що позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, то судові витрати слід покласти на відповідача в силу вимог п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Судові витрати у справі, які складаються з витрат пов`язаних із витребуванням доказів, які відповідно до квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 08.07.2019 року становлять 100 грн. /а.с.13/, підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,109,141,259,265,280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з «Львівський державний завод» «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 30456 /тридцять тисяч чотириста п`ятдесят шість/ грн. 87 коп. середнього заробітку за весь період затримки виплати позивачу належних йому сум, без врахування з цих сум стягнення податків та обов`язкових зборів.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод» «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 768 гривні 40 коп. судового збору.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод» «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 100 гривень 00 коп. судових витрат пов`язаних із витребуванням доказів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 район АДРЕСА_2 . Градівка, ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідач: Державне підприємство «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул. Патона,1 ).

Текст рішення виготовлено 05.09.2019 року.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк