Справа № 353/999/19
Провадження № 2-о/353/50/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді - Луковкіної У.Ю.,

за участю: cекретаря судового засідання - Мороз М.І.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулась в суд із заявою, яку уточнила 03.12.2019 року, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2006 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки не підтверджено факт її проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також просила викликати свідків для допиту в судовому засіданні, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які можуть засвідчити вказаний факт.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що вона з 2006 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала разом із батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ., вела з ним спільне господарство.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, однак до суду подали письмові заяви, в яких вказали, що заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення,не мають, заяву визнають та просили розгляд справи провести без їх участі.

Свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомили, що після смерті матері у 2005 році заявниця переїхала в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, а також засвідчили той факт, що ОСОБА_1 з 2006 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом із батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , вела з ним спільне господарство та проводила його похорон.

Суд, заслухавши заявницю та свідків, вважає, що заява, з урахуванням уточнених вимог, підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 3 станом на 1986-1990 роки за ОСОБА_4 , який був головою двору, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 значився житловий будинок з господарськими будівлями, особовий рахунок № НОМЕР_3 (а.с. 6). Згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0077557 від 28.05.2002 року ОСОБА_7 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 52,50 ум.кад.га (а.с. 14). Також згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0077558 від 28.05.2002 року ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 52,50 ум.кад.га (а.с. 15).

Згідно копії свідоцтва народження заявниці, ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с. 16). 27.07.1985 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10, 58). Ще за життя ОСОБА_4 (батько) посвідчив на ім`я ОСОБА_2 (заінтересована особа), ОСОБА_1 (заявниця) та ОСОБА_3 (заінтересована особа) заповіт, яким заповів їм все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 18.08.2009 року (а.с. 7).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , однак заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не підтверджено факт її спільного проживання, як спадкоємця із спадкодавцем ОСОБА_4 (батько) на час відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 663/01-16 від 02.10.2019 р. (а.с. 13).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З метою оформлення спадщини за заповітом в нотаріальному порядку заявниці необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем - ОСОБА_4 (батько) по день його смерті по АДРЕСА_1 . З довідки Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 662 від 01.10.2019 року встановлено, що разом з ОСОБА_4 (батько) за адресою: АДРЕСА_1 , з 2006 року проживала без реєстрації по день смерті його донька ОСОБА_1 (заявниця), яка вела з ним спільне господарство, обробляла земельну ділянку, проводила похорон батька (а.с. 5). Також про факт спільного проживання ОСОБА_1 (заявниця) разом з ОСОБА_4 (батько) з 2006 року по день смерті спадкодавця в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини у ОСОБА_1 (заявниця) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем - ОСОБА_4 (батько), вона не може оформити спадкове майно на своє ім`я в нотаріальному порядку.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Заслухавши заявницю та свідків, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи те, що заінтересовані особи не заперечили проти задоволення заяви, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявниці юридичне значення, заяву, з урахуванням уточнених вимог, слід задовольнити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, керуючись ч. 1 ст. 82, 89, ч. 4 ст. 206, ст.ст. 263-265, 268, 273, 294, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву, з урахуванням уточнених вимог, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , жителька АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , у період з 2006 року та на час відкриття спадщини - 17.10.2011 року постійно проживала разом зі спадкодавцем - батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на рахунок заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , жительки АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна

Повний текст судового рішення складено «03» грудня 2019 року.