У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., ознайомившись з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу з огляду на таке.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Порядок розгляду справ наказного провадження в порядку цивільного судочинства регламентовано Розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Ознайомивши з договором М4А/111 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 11.10.2018 року, судом встановлено, що договір був підписаний ОСОБА_1 , як споживачем комунальних послуг. Згідно вказаного договору споживач погодився на умови та тарифи на послуги та їх загальну вартість, які пропонує виконавець.

Відповідно до положень ч.4 ст.165 ЦПК України визначено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА, боржники зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, під час з`ясування зареєстрованого місця проживання боржників, було встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є неповнолітніми, про що у поданій заяві стягувачем зазначено не було.

Стаття 33 ЦК України передбачає, що неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу повинно буди додано копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Однак, в порушення зазначених вище вимог процесуального закону, стягувачем до заяви не було додано відповідного договору, за яким він пред`являє вимоги по відношенню до неповнолітнього.

Положеннями п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст.163 цього Кодексу.

А відтак, враховуючи вимоги діючого цивільного процесуального законодавства, та беручи до уваги вищевказані обставини, суддя дійшов висновку щодо відмови у видачі судового наказу за даною заявою.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу лише з підстав, передбачених п.п. 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 127, 162, 165, 258-260, ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу лише з підстав, передбачених п.п.3-6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Роз`яснити стягувачу, що він згідно положень ч.2 ст.161 ЦПК УКраїни також має право звернутися до суду з вимогами, визначеними ч.1 ст.161 ЦПК України в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: