САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2344/18
Провадження №2/726/50/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Осипчук Ю.М., за участі представника позивача ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 третя особа яка не заявляє самостійних вимог об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 125, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про поділ спільного сумісного майно не житлового приміщення коридору у відокремлені приміщення в будинку АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про поділ спільного сумісного майно не житлового приміщення коридору у відокремлені приміщення в будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, квартира за АДРЕСА_2 приватизована нею. Правовстановлюючим документом зазначеної обставини є свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , виданого 21 травня 2018 року департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради. Всі інші квартири цього будинку були приватизовані раніше. Для упорядкування господарських питань, регулювання безспірних правових питань суб`єктів співвласників багатоквартирного будинку створено ОСББ.

Зазначає, що з мешканцями квартири №2 і 3 цього будинку подружжям ОСОБА_15, відповідачами по справі вхід до їхніх квартир з коридору загального користування. На даний час, після приватизації нею квартири коридор, який є предметом спору, є у спільній сумісній власності.

Вказує на те, що з сусідами ОСОБА_15 з квартир № 2 і 3 та нею є не визначений порядок користування коридором, зокрема щодо його поділу на два відокремлених побутових приміщення для того, щоби між ними не було конфліктів.

Спеціаліст Юзвенко Р.В. , яка має ліцензію на проведення судових експертиз подала технічні висновки стосовно здійснення входів до квартир ззовні з фасадної стіни з найменшими затратами. За такими висновками, при поділі коридор теперішнього спільного користування стає відокремленими побутовими приміщеннями, тобто окремими входами. Такий варіант її цілком влаштовує і не зачіпає права на квартиру сусідів ОСОБА_15, які мають на праві власності (приватизовані) дві квартири №№ 2 і 3 цього будинку.

Вказує на те, що маючи нагоду, вона звернулася до подружжя ОСОБА_14 з листом, у якому виклала проханням та пропозицією щодо вирішення обопільного питання. Вона додала їм копію технічного висновку і водночас просила про наступне: вийти на обопільні переговори та дійти згоди щодо вирішення питання входів у житлові приміщення відповідно до таблиці №5 Технічних (будівельних) висновків спеціаліста. завершити переговори узгодженістю підписавши договір-узгодження на проведення будівельних робіт відповідно до технічних умов запропонованих технічним висновком №886 від 05.12.17 року. У її пропозиції запропонований і інший можливий варіант, зокрема, їх позитивну відповідь-погодження на її письмове звернення, у випадку необхідності, за їхнім клопотанням, я могла би вийти на місце і роз`яснити пропозицію за технічними висновками.

Зазначає, що подружжя ОСОБА_14 на перший її лист не надали відповіді. На друге письмове звернення, подружжя ОСОБА_14 погодилося з пропозицією щодо добросусідства, однак, стосовно поділу коридору на два відокремлених, вони відмовили. Подружжя ОСОБА_15 постійно проходячи через спільний вхід залишають відкритими вхідні двері, що суттєво понижує температуру у її житлі, оскільки вхідні двері поряд з дверима у її кімнату. Такий стан негативно впливає на її здоров"я. За останній час вона кілька разів перебувала на лікуванні, в тому числі і стаціонарному у лікувальному закладі. Окрім того, їх постійна ходьба через спільний вхід, мішає в користуванні її побутовими приміщеннями, які розміщені ліворуч спільного входу, зокрема, там розміщені: кухня, вбиральня, кладові.

Вказує на те, що вона зверталася з письмовою заявою на ім.'я ОСОБА_7 голови ОСББ будинку по АДРЕСА_1 про надання дозволу на переобладнання коридору, яка не заперечує про переобладнання коридору.

Зазначає, що у письмовій відповіді директора департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 05.04.2007 року йдеться про розпочату приватизацію квартири. Їй повідомлено, що власник квартири №2 ОСОБА_15 згідна на переобладнання своєї квартири з окремим входом, але бракує коштів. Однак в дійсності вони заперечують переобладнання, мотивуючи тим, що окремий вхід їм потрібно буде будувати за рахунок їх приміщення.

Вказує на те, що на даний час відповідачі ігнорують її право на переобладнання входу та поділ коридору, тобто на пропозиції та технічні висновки, у зв`язку з чим, змушена вирішувати питання в судовому порядку.

Відповідно до технічного висновку за №886 від 05.12.2017 р. виконаного спеціалістом (судовим експертом) СП Західно-українського експертно-консультативного центру Юзвенко Р.В. свідоцтво №911 від 30.06.1999 р. виданого на підставі рішення Центральної експертно- кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України викладено наступне. Виходячи з досліджених обставин, у відповідності до будівельних норм і стандартів, з урахуванням того, що квартири АДРЕСА_5 мають окремі входи, які влаштовані з бокових фасадів будівлі, експертом запропонований можливий варіант окремих входів до квартир №№2,3 і 5(6), як це відображено на таблиці №5 технічного висновку.

Просить поділити коридор спільного користування з подружжям ОСОБА_15 на два відокремлених відповідно до технічних висновків.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові та технічних висновках. Також позивач подала уточнення позовних вимог та зазначила, що просить поділити коридор 1,1Х, Х, комору 2, загальною площею 16,45 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 між співвласниками квартир № 2,3,5 ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 виділився власнику квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 в особисту власність коридор 1 пл. 1,95 кв.м., коридор 1Х пл. 4,25 кв.м., частку коридору Х пл. 2.3 кв.м., власникам квартири № 2 , 3 відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 виділити в спільну сумісну власність частину коридору Х пл. 6.4 кв.м. комору 2 пл. 1.55 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_3 та відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали та просили відмовити в повному обсязі. Також подали до суду відзив в якому зазначають, що в результаті приватизації позивачка стала власником квартири АДРЕСА_2 , вони є співвласниками квартир 2 та 3 зазначенного будинку, та коридору, щодо якого є невизначений порядок користування, зокрема його поділу на два відокремлених побутових приміщення щоби між ними не було конфліктів. Для вирішення даного питання позивачка звернулася до Чернівецької експертної установи до спеціаліста (експерта) будівельника Юзвенко Р.В. , яка надала позивачу висновок експертного будівельного - технічного дослідження №886 від 05.12.20017 року. Однак, варіант розподілу спільного коридору згідно даного висновку порушує право відповідачів на безперешкодне, вільне користування своєю власністю (квартирами), а також право на ідеальну частку у праві власності на спільне майно. Таким чином, варіанти поділу коридору, що знаходиться в спільній власності позивача та відповідачів та влаштування окремих входів до квартир є для них неприйнятним. На даний час вказаний будинок належить на праві власності співвласникам ОСББ «АДРЕСА_11», а тому всі питання пов`язані з використанням майна, що перебуває в спільній власності співвласників, в тому числі пов`язаного з його поділом, реконструкцією, повинні вирішуватися згідно вимог вищезазначеного законодавства, а також Статуту ОСББ.

У судовому засіданні експерт Юзвенко Р.В. дала пояснення згідно висновку експертизи № 611 від 24.05.2019 року та зазначила, що треба переробляти кухню в коридор, тому дана реконструкція погіршить становище відповідачів.

Вислухавши пояснення сторін, експерта, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності від 21 травня 2018 року серія НОМЕР_1 виданий Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_6 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, загальна площа квартири 28,10 кв.м.

Судом встановлено, що згідно листа Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради від 04.04.2016 року та 14.04.2016 року зазначено, що на її заяву з питання переоформлення особового рахунку на одну кімнату житловою площею 13,00 кв.м. в квартирі АДРЕСА_7 , повідомляють що рішення виконавчого комітету міської ради від 29.03.2016 року № 190/6 особовий рахунок переоформлено на її призвіще.

Судом встановлено, що згідно договору № 403319 від 05 травня 2016 року ОСОБА_2 уклала угоду про користування електричною енергією з ПАТ «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго».

Судом встановлено, що згідно листа Департамента містобудівного комплексу та земельних відносин від 05.04.2007 року зазначено, житловий будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на утриманні та обслуговуванні об`єднаного товариства співвласників багатоквартирних будинків «АДРЕСА_11». Чотири квартири вказаного будинку приватизовано. Власники квартир № 1 та 4 здійснили добудову до вказаних квартир і мають окремі до них входи. ОСОБА_17 бажає приватизувати квартиру № 5 із площею коридору, яким крім ОСОБА_17 користується власник квартири № 2 ОСОБА_4 ОСОБА_4 згідна на переобладнання своєї квартири з окремим входом, але із-за відсутності коштів на даний час провести вказані роботи немає можливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_17 22.08.2006 року звернувся з заявою до голові правління співвласників «Каштанова,125» з проханням надати дозвіл на перегородку загального коридору, що прилягає до його квартири.

Судом встановлено, що згідно рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 03 червня 2003 року зобов`язали ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звільнити туалет площею 1.7. кв.м., ОСОБА_18 та ОСОБА_15 душеву площею 1.8. кв.м., що знаходиться зліва в холі, що входять в склад квартири АДРЕСА_2 і не перешкоджати у виготовлені проекту на виконанні будівельних робіт по реконструкції вказаних нежитлових приміщень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 07.10.2018 року звернулася до ОСОБА_15 та ОСОБА_18 та хотіла вирішити питання у безспірному порядку, тобто без розгляду справи у суді та надала копії технічних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_15 та ОСОБА_18 надали відповідь ОСОБА_2 в якій зазначили, що дана пропозиціє порушує їхнє право на безперешкодне, вільне користування своєю власністю (квартирами), а також порушує право на ідеальну частку у праві власності на спільне майно.

Судом встановлено, що згідно висновку № 886 експертного будівельно-технічного дослідження від 05 грудня 2017 року зазначено, що станом на день проведення дослідження одноповерхової будівлі гуртожитку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , експертом встановлено, що кв.№1,4 мають окремі входи в свої квартири зі сторони бокових фасадів будівлі і частини загального коридору, які відокремлені перегородками. Мешканці квартири № 2-3 і № 5 користуються спільним приміщенням входом через тамбур поз.І площею 1,30м і коридором поз. ІХ площею 3,80 і загальним коридором. Експертом запропонований можливий варіант окремих входів до квартир №2-3 і № 5 (6) який відображено на табл.№5. Згідно варіанту поділу спільного коридору, що зазначено в Таблиці №5 : висновку, пропонується передати Позивачу у власність частину коридору загальною тощею 10,00 кв.м ( 5-5 - 5,40 ; 5-6 - 4,60 ), а Відповідачам залишити - 8,10 кв. м 3-4 - 8, 10).

Судом встановлено, що згідно витягу з протоколу 5 засідання профслікового комітету ВАТ «ЧРТЗ» від 14.09.1998 року виділено ОСОБА_17 кімнату АДРЕСА_7 , а також дозволено перевлаштувати хол і не функціонуючі душеві, туалети під кухню.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності від 22 червня 2004 року номер 41812 виданий Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_9 належить ОСОБА_5 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, загальна площа квартири 26,00 кв.м.

Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.03.2005 року номер 6866055 квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_9 належить ОСОБА_5 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу квартири від 23 лютого 2006 року ОСОБА_19 продав ОСОБА_20 квартиру яка знаходиться за адресою АДРЕСА_10 .

Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.03.2006 року номер 10045761 квартиру яка знаходиться за адресою АДРЕСА_10 належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" судам роз`яснено, що при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі ст. 62 ЦПК України висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Судом встановлено, що згідно висновку № 611 судової будівельно-технічної експертизи від 24 травня 2019 року зазначено, що для облаштування окремого входу в кв. № 5 і виходу на вулиці можливо надати приміщення тамбуру поз.І. площею 1,95 кв.м. та коридору поз. ІХ площею 4,25 кв.м., а також надати частину загального коридору площею 2,30 кв.м. Окремий вхід-вихід для кв. № 2,3 можило облаштувати через приміщення поз. 3-3 площею 10,10 кв.м. Для цього необхідно демонтувати вікно в приміщенні і встановити двері, а також надати коридор загального користування 6,40 кв.м. Без проведення будь якої реконструкції, перепланування приміщення поз.3-3 квартири № 3 яка належить гр. ОСОБА_4 в житловому будинку АДРЕСА_1 для облаштування окремого входу для кв. № 3 не можливо.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки із майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна спір між ними вирішується судом.

Правовою підставою для звернення з таким позовом є стаття 364 ЦК України. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

При вирішенні зазначених спору суд виходить з положень статей 183, 367 ЦК України, відповідно до яких виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

В силу норм ст. ст. 10, 11, 60, 179 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна надати суду докази, що стосуються предмета доказування та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, судом встановлено, відповідно до п.3.1 Розділу 3 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_11» на балансі якого перебуває будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом приймання - передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 14.04.2006 року , власники квартир, частин квартир і нежилих приміщень будинку є співвласниками на праві спільної часткової власності, допоміжних приміщень будинку, його конструктивних елементів і технічного обладнання, перелік яких наведено в розділі 4 цього Статуту.

Частка власності кожного власника квартири (квартир) чи нежилого приміщення у спільній частковій власності визначається відношенням загальної площі квартири квартир) чи нежилих приміщень, які перебувають у його власності, до загальної площі всіх квартир і нежилих приміщень будинку Тобто, в даному випадку порушується принцип розрахунку ідеальної частки у праві власності на спільне майно і як результат цьому, позивачу пропонується передати у власність частину спільного коридору, що значно перевищує належну їй ідеальну частку спільному майні.

Отже з позовними вимогами про поділ спільного сумісного майна нежитлового приміщення коридору у відокремлені приміщення в будинку АДРЕСА_1 слід звертатися до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_11».

На підставі вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованих висновків про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 третя особа яка не заявляє самостійних вимог об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 125, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про поділ спільного сумісного майна нежитлового приміщення коридору у відокремлені приміщення в будинку АДРЕСА_1 задоволеню не підлягають.

Керуючись ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 третя особа яка не заявляє самостійних вимог об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 125, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про поділ спільного сумісного майна нежитлового приміщення коридору у відокремлені приміщення в будинку АДРЕСА_1 - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Л. В. Байцар