Справа № 569/6634/19
27 листопада 2019 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.
при секретарі Левчук Д.О.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користування власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку в житловому приміщенні , -
03 квітня 2019 року до Рівненського міського суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користування власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку в житловому приміщенні, в якому просить суд усунути їм перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації в такому житловому приміщенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав суду про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Суду пояснив, що відповідач більше 8-10 років у квартирі не проживає. Йому телефонують незнайомі люди з погрозами переоформити квартиру. Крім цього надходять листи про грошове зобовязання відповідача. Добровільно відповідач спір не вірішує, у звязку з цим позивачі звернулися до суду усунути перешкоперешкод в користуванні власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку в житловому приміщенні (квартирі).
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача та його представника.
Заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 08 червня 1998 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.
Згідно довідки за №19/03 від 19.03.2019 року виданої ОСББ «Генерала Безручка - 20» відповідач - ОСОБА_3 зареєстрований за адресою в АДРЕСА_2 , але фактично не проживає більше восьми років.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У ч. 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є співвласником вищезазначеної квартири, його право власності, в силу ст. 41 Конституції України, є непорушним, тому він відповідно має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в тому числі і право на проживання у вказаній квартирі. Так, як право власності відповідача на частку у спільному майні, яке належить йому на праві приватної спільної власності, в квартирі не припинено, він не може бути обмежений у будь-який спосіб у користуванні власністю.
Права усіх співвласників законом захищаються у рівній мірі та не допускається захист прав одного співвласника за рахунок обмеження прав іншого співвласника без передбачених законом підстав.
У відповідності до ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Отже, визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: в АДРЕСА_2 призведе до обмеження права останнього у користуванні своєю власністю, що суперечить положенням ст. 317 ЦК України, яка розкриває зміст права власності та ст. 319 того ж Кодексу, яка гарантує кожному власнику право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, що також включає і право бути зареєстрованим за місцезнаходженням житлового приміщення, яке особі належить на праві приватної спільної сумісної власності, незалежно від фактичного проживання або не проживання такого співвласника у житловому приміщенні.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користування власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку в житловому приміщенні.
Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користування власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку в житловому приміщенні - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повний текст рішення виготовлено 28 листопада 2019 року.
Суддя Харечко С.П.