Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження 2/357/4861/19
У Х В А Л А

про самовідвід судді

04 грудня 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України та Білоцерківської місцевої прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету, шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку відшкодування моральної шкоди в сумі 133 536,00 грн., завданої незаконним порушенням кримінальних справ, незаконним провадженням дізнання і досудового слідства прокуратурою міста Біла Церква Київської області, незаконним триманням під вартою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 03.12.2019 року, справу було розподілено на суддю Цукурова В.П.

У той же час, позивач ОСОБА_1 працює на посаді секретаря судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, брала участь у складі суду як секретар судового засідання під час розгляду справ під головуванням судді Цукурова В.П., що може викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених, зокрема у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.9 ст.40 ЦПК України питання про самовідвід вирішується у нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Крім того, як зазначено у п 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (Схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Тобто, у осіб, які беруть участь у справі, не має бути будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, що неможливо за викладених вище обставин.

Таким чином, з метою недопущення конфлікту інтересів, згідно з рекомендаціями Ради суддів України щодо недопущення у сторін сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, впевненості сторін у тому, що вони мають однакові можливості доводити перед судом свою правову позицію та ефективності розгляду даної справи, необхідно вирішити питання про самовідвід судді у даній справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відвести суддю Цукурова В.П. від розгляду цивільної справи №357/13070/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України та Білоцерківської місцевої прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування.

Матеріали цивільної справи передати на повторний розподіл для визначення іншого складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяВ. П. Цукуров