ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5869/18
Провадження № 2/362/806/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

з участю секретаря судового засідання Шевченко М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданнів залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі, а саме 3000 гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення за минулий час, з часу розлучення батьків, тобто, з 01 січня 2011 року і до досягнення повноліття дитиною.

Вказуючи на те, що 20 грудня 2010 року згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області шлюб між нею та ОСОБА_2, що зареєстрований 15 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, було розірвано.Від шлюбу мають спільну доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивач вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча вона неодноразово усно зверталася до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги для задоволення побутових потреб та гармонійного розвитку їхньої спільної доньки, на що відповідач відповідав тільки обіцянками та не допомагав матеріально, в звязку з чим вона вимушена звернутись до суду.

Ухвалою судді від 28 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом ) сторін (а.с. 15-16).

В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, отримана судом 16.01.2019 року, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не зявився надіслав до суду відзив на позовну заяву позивачки. В якому позов визнав частково, згоден сплачувати на доньку аліменти в розмірі 1 000 грн. Також зазначив, що весь цей час після розірвання їх шлюбу, він піклується про їх спільну доньку не менше, ніж позивачка. Донька, ОСОБА_3, проводила багато часу зі ним, проживаючи з його новою сімєю по зазначеній вище адресі по декілька днів поспіль, приїздила до нього в гості. В такі періоди саме він забезпечував доньку всім необхідним. В період канікул ОСОБА_3 завжди приїздила до його батьків - до своїх дідуся та бабусі, де проживала, отримуючи все необхідне: харчування, розваги, відпочинок, подарунки. І це матеріальне забезпечення доньки надавав також він. Крім того, він завжди допомагав доньці грошима на стільки, на скільки міг. Він купував та дарував доньці подарунки, частіше вона сама замовляла, що бажає, і це були достатньо коштовні речі. Доказом того, що він допомагав ОСОБА_3 є й те, що з 2011 року по сьогоднішній день позивачка не зверталась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів, бо й так отримувала від нього допомогу. Якщо б це було не так, нічого б не заважало їй подати позов раніше. Зараз цей позов викликаний лише тим, що допомогу дочці він почав надавати особисто - колишня дружина не може використовувати ці гроші для власних потреб, як вона це робила раніше. Він згоден сплачувати дочці аліменти і надалі, але заперечує, по-перше, суму, в якій позивачка хочу їх отримувати. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сума, зазначена у позові, жодним чином не обґрунтована ані необхідністю таких витрат для гармонійного розвитку дитини, ані можливістю у нього, як відповідача, таку суму сплачувати. З яких розрахунків позивачка таку суму вивела, але він не має матеріальної можливості сплачувати їй 3 000 грн. щомісячно на утримання їх дитини. Він працюю приватним підприємцем. Його валовий річний дохід, наприклад за 2018 рік, склав 128 387, 66 грн., а витрати та податки склали 79925,39 грн. Тобто за рік він отримав 48462,27 грн. чистого прибутку, а на місяць він має в середньому 4 000 грн. чистого доходу, що підтверджується довідкою, наданою на підставі розрахунку згідно книги доходів та витрат та самою книгою обліку доходів та витрат. Відсутність доходів, з яких можливо б було відраховувати бажану позивачкою суму, підтверджується також тим, що він отримую субсидію від держави. Це, в свою чергу, підтверджується повідомленнями про призначення субсидії на ЖКП, наданим згідно рішення комісії від 05.10.2018р.

Крім того, в нього на утриманні є ще троє дітей від другого шлюбу: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Просив суд врахувати, що при невеликих доходах, в нього на утриманні є ще троє неповнолітніх дітей. Будь - яких коштовних речей у нього на праві власності немає. Витрати, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, при не доведеному джерелі походження коштів, також відсутні. Їх з позивачкою донька є здоровою, не потребує постійного лікування або спеціального харчування. Вона не відвідує платних секцій або платних гуртків.

За таких обставин, вважаю можливим сплачувати аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3, в розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не зявилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки, підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 15 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №596 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, 24 лютого 2005 року, що підтверджуєтьсясвідоцтвом про народження серії І-КЕ № 005205, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, батьками, якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6)

З довідки виконавчого комітету Путрівської сільської ради №490 від 24 вересня 2018 року вбачається, що дитина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає та зареєстрована разом з матір'ю - ОСОБА_1 (13.01.1986 р.н.) за адресою: с. Путрівка, вул. Путрівська, 71 Васильківського району, Київської області та знаходиться на її утриманні (а.с. 7).

Відповідно до довідки депутата 2 округа 5,6,7 скликання Путрівської сільської ради Васильківського району Київської області ОСОБА_7, за зверненням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка дійсно проживає та зареєстрована за вказаною адресую та надано слідуючу інформацію, що зі слів матері та зі слів свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з 2011 року дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться на утримані матері, батько, не приймав участі у виховані дитини не цікавився життям дитини, не допомагав матеріально (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №133158 між ОСОБА_2 та ОСОБА_11, 29 травня 2015 року зареєстровано шлюб (а.с.28).

ОСОБА_2 та ОСОБА_11 мають трьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження Серії КЕ №258147, ОСОБА_10 1-КЕ № 258148, та Серії КЕ № 278698 (а.с.29-31).

Звертаючись з вищезазначеним позовом, позивачка посилається на те, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча має змогу, на утриманні непрацездатних немає та на користь інших осіб аліменти не сплачує.

Статтею 180 СК України визначено обов'язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положенням статей 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримування, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 р. передбачено, що згідно з ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно ч. 1ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 р. - 2 027 гривень.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Враховуючи те, що дочка проживає разом з матір'ю, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, її вік, стан здоровя, матеріальне становище відповідача, те, що він є приватним підприємцем, на його утриманні перебувають ще троє неповнолітніх дітей, з огляду того, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років та приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності,суд вважає за можливе та доцільне стягнути із відповідача на користь позивачки на утримання їх спільної дочки аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, вимоги позову щодо стягнення аліментів починаючи з часу розлучення за період з 01.01.2011 р. не підлягають до задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При цьому відповідно до ч. 2 вказаної статті, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності

Судом встановлено, що до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка звернулася тільки 19 жовтня 2018 року, позивачкою не доведено здійснення нею заходів щодо одержання з відповідача аліментів за період саме з 01.01.2011 р., доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не мала їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати суду не надано, у зв'язку з чим суд вважає можливим присудити аліменти з 19.10.2018 р., а саме з дня подачі позову до суду.

Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.180,182, 184, 191 СК України, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 284, 430 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитинизадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору по справі.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко