Постанова

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 265/3640/16-ц

провадження № 61-29919св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватний нотаріус Шабадаш Лариса Семенівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2017 року в складі судді Костромітіної О. О. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2017 року у складі колегії суддів Пономарьової О. М., Зайцевої С. А., Мироненко І. П.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

28 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суду з заявою про перегляд судового рішення від 28 лютого 2017 року у зв`язку з нововиявленими обставинами та зазначав, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області за його вищевказаним позовом йому відмовлено у задоволені позову. Предметом спору за цим позовом була заява № 488 від 19 травня 2012 року про повний розрахунок за договором іпотеки від 15 грудня 2008 року № 8215, яку він, як позивач, просив визнати недійсною. На даний час заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 24 травня 2017 року стягнуто на його користь з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 2 520 570 грн за договором позики від 02 квітня 2010 року у сумі 460 000 грн, між тими ж сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Цей борг стягувався за договором позики, який було забезпечено договором іпотеки, за яким він писав заяву № 488 від 15 грудня 2008 року про повний з ним розрахунок за договором іпотеки, яку він просив суд визнати недійсною за позовом до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С. Відповідно до статті 61 ЦПК України вказане рішення є безспірним доказом обґрунтованості позовних вимог до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С. та підставою для скасування рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2017 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С. про визнання незаконними дій нотаріуса, у зв`язку з нововиявленими обставинами, залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов до висновку, що обставини, на які заявник ОСОБА_1 посилається в заяві про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С. про визнання незаконними дій нотаріуса, не є нововиявленими, оскільки дані обставини не мали вирішального характеру при винесенні судового рішення, та не могли вплинути на висновки суду, і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Бобровський П. К.просить ухвали судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі або направити справу до суду першої інстанції для повторного розгляду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 265/3640/16-ц.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи.

10 червня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Сердюка В. В.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 24 травня 2017 року стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 2 520 570 грн за договором позики від 02 квітня 2010 року у сумі 460 000 грн, у справі між тими ж сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Цей борг стягувався за договором позики, який було забезпечено договором іпотеки, за яким він писав заяву № 488 від 15 грудня 2008 року про повний з ним розрахунок за договором іпотеки, яку він просив суд визнати недійсною. Відповідно до статті 61 ЦПК України вказане рішення є безспірним доказом обґрунтованості позовних вимог до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С. та підставою для скасування рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Л. С. подала відзив, у якому просить відмовити в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17 травня 2017 року, встановлено, що приватний нотаріус Шабадаш Л. С. при вчиненні нотаріальних дій щодо засвідчення справжності підпису на документі - заяві № 488 про повний розрахунок по договору іпотеки на квартиру, укладеному між позивачем та ОСОБА_2 15 грудня 2008 року за № 8215, посвідченому приватним нотаріусом Рябоконь Ю. С., діяла в межах своєї компетенції, відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи те, що судом не встановлено неправомірності дій нотаріуса при складанні заяви № 488 за договором іпотеки від 15 грудня 2008 року, тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання даної заяви недійсною та в задоволенні позову відмовлено.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви судами першої та апеляційної інстанцій) визначено, що рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Нововиявлені обставини ? це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 361 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду заяви судами першої та апеляційної інстанцій). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви судами першої та апеляційної інстанцій), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 28 лютого 2017 року Донецької області, яке ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17 травня 2017 року залишено без змін, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С. про визнання незаконними дій нотаріуса, оскільки встановлено, що приватний нотаріус Шабадаш Л. С. при вчиненні нотаріальних дій щодо засвідчення справжності підпису на документі - заяві № 488 про повний розрахунок за договором іпотеки на квартиру, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 грудня 2008 року за № 8215, посвідченим приватним нотаріусом Рябоконь Ю. С., діяла в межах своєї компетенції, відповідно до вимог діючого законодавства, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання вказаної заяви недійсною.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 24 травня 2017 року задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та стягнуто з відповідача суму боргу у розмірі 2 520 570 грн, розподілено судові витрати, що на думку заявника ОСОБА_1 , є безспірним доказом обґрунтованості його позовних вимог до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С. та підставою для скасування рішення суду від 28 лютого 2017 року у зв`язку нововиявленими обставинами.

Проте, враховуючи вищевказані норми закону, матеріали справи, зміст рішень Орджонікідзевського районного суду міста МаріуполяДонецької області від 28 лютого 2017 року, Апеляційного суду Донецької області від 17 травня 2017 року, з яких вбачається, що предметом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С. було визнання незаконними її дій щодо засвідчення справжності підпису на документі - заяві № 488 про повний розрахунок за договором іпотеки на квартиру, укладеним між позивачем та ОСОБА_2 15 грудня 2008 року за № 8215, та визнання цієї заяви недійсною внаслідок вчинення незаконних дій нотаріуса, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обгрунтованого висновку, що обставини, які встановлені заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 24 травня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 2 520 570 грн, не є такими, що можуть вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили та не могли спростувати факти, покладені в основу рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 року, і вплинути на висновки суду під час його ухвалення.

Враховуючи викладене судами попередніх інстанцій встановлено, що обставини, на які заявник посилається в заяві про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С. про визнання незаконними дій нотаріуса, не є нововиявленими, оскільки дані обставини не мали вирішального характеру при винесенні судового рішення, та не могли вплинути на висновки суду, і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Тому зазначені у заяві обставини не є нововиявленими обставинами у даній справі у розумінні статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви судами першої та апеляційної інстанцій), оскільки такі обставини не мають істотного значення для вирішення справи та не могли вплинути на висновки суду, і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до неправильного тлумачення норм процесуального права та до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції.

Вищевикладене свідчить про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані ухвали суду першої та апеляційної інстанцій залишити без змін, оскільки доводи касаційної скарги правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська