РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/7174/18

Провадження № 2/643/700/19

15.01.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мельникової І.Д.,

за участю секретаря - Шабатько Л.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту відсутності за місцем реєстрації та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1, та знятти її з реєстраційного обліку.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що їй та ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.08.1997 р., виданого Відділом приватизації НВО «Турбоатом» на підставі розпорядження №910 від 22.07.1997 р. Зазначила, що її дочка ОСОБА_2 виїхала до США та більше не поверталась. У спірній квартирі не мешкає з 2014 року, у зв'язку з чим позивач самостійно сплачувати комунальні послуги не має можливості.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом ОСОБА_1 Зазначив, що, наскільки йому відомо, дочка позивача ОСОБА_2 у 2014 році поїхала до США та більше він її не бачив.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні надала пояснення, відповідно до яких зазначила, що є сусідкою позивача, з якою зустрічаються майже кожного дня. Дочка ОСОБА_2 у 2014 році поїхала до США, після цього вона її не бачила, особистих речей відповідача у квартирі не бачила.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.08.1997 р., виданого Відділом приватизації НВО «Турбоатом» на підставі розпорядження №910 від 22.07.1997 р.

Згідно довідки з місця проживання №1077 від 18.05.2018 року, виданої дільницею №30 КП «Жилкомсервіс», у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт, що відповідач не проживає у спірній квартирі та задовольняє позов в цій частині.

Крім того, відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;

підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;

підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

В той же час, прохальна частина позовної заяви не містить вимоги, яка відповідно до положень ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Крім того, у позовній заяві позивач посилається на Правила реєстрації місця проживання від 02.03.2016 року, однак у даному випадку підлягає застосування ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", оскільки він має вищу юридичну силу, у зв'язку з чим, у даному випадку, не підлягають застосуванню вказані Правила.

З урахуванням викладеного вище суд вважає, що вимоги позивача про зобов'язання зняти відповідача з реєстраційного обліку є передчасними та такими, що не відповідають обраному способу захисту, а тому в їх задоволенні повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 52,8 кв.м.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21.01.2019 року.

Суддя І.Д. Мельникова