ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3452/18
Провадження № 2/636/295/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання - Шикової К.Р.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, з 250 грн. до ? частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на даний час аліменти в розмірі 250 грн. не задовольняють наявних потреб дитини та не відповідають діючому в Україні рівню цін та інфляції, також вони не відповідають законодавчо встановленим нормам нижчої границі розміру аліментів на дитину - не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Іншої допомоги батько не надає, хоча працює, з дитиною не спілкується.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, додавши до викладеного у позові, що аліменти призначені у твердій грошовій сумі і не індексуються, як це передбачено законодавством, а тому це дуже маленька сума для утримання дитини, вказувала, що у зв'язку із знеціненням грошей аліменти в частині від доходу відповідача надають їй змогу більше не звертатися до суду із збільшенням розміру аліментів.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказавши, що він згоден сплачувати аліменти у розмірі не більше 50 відсотків прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що він сплачував більше ніж 250 грн. на місяць, на підтвердження чого надав розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якого переплата по аліментам станом на 19.07.2018 року складає 12250 грн., тобто сплачував аліменти наперед.

Вислухавши сторони, перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.04.2006 року (а.с. 9).

За рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 25.05.2007 року у справі № 2-1108/2007 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 16.04.2007 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку зі зміненням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів.

Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, інші випадки, прямо передбачені СК України.

Згідно наданого розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що відповідач ОСОБА_2, має переплату по аліментам станом на 19.07.2018 року в розмірі 12 500,00 грн., тобто відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі більшому ніж 250 грн.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Суд враховує, що відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» - з 01 січня 2018 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років - 1 492,00 грн., віком від 6 до 18 років - 1 860,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто розмір аліментів, який відповідач сплачує на даний час, вже є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму.

Нести відповідальність по утриманню дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, доказів того, що він має на утриманні інших осіб, на яких сплачує аліменти, суду не надані, він разом з позивачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які він сплачує на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини.

Зі змісту вище приведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину.

Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Крім того, аліменти, визначені у рішенні суду, не індексувалися.

Як зазначив відповідач у судовому засіданні, він на даний час працює, але не офіційно, тобто отримує постійний дохід, розмір якого не підтвердив, тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти у частці, розмір яких державним виконавцем до офіційного працевлаштування відповідача буде вираховувати з середнього заробітку для місцевості за місцем проживання відповідача.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, матеріальне становище позивача та дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не можливим.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а тому визначає аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач як одержувач аліментів довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2007 роком, змінився вік дитини, а, відповідно, зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чугуїв, Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Чугуїв, Харківської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 250 грн. щомісячно до ? частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 25.05.2007 року по справі № 2-1108/2007.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чугуїв, Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) 80 коп. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 21.01.2019.

Суддя -