Справа № 300/157/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого - Джуги С.Д.

суддів - Кожух О.А., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Терпай С.М.

імена (найменування) сторін:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 17 травня 2019 року у складі судді Вотьканича В.А., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н від 12.11.2013 року, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України. У зв`язку з неналежним виконання умов договору станом на 07.01.2019 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 37 791,05 грн., яка складається: 969,97 грн. - заборгованість за кредитом, 30645,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3900,00 грн. - заборгованість по пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1775,76 грн. - штраф (процентна складова).

За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 37 791,05 грн. та 1921 грн. судового збору.

Заочним рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 17 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення Банк подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості за договором.

В судовому засіданні представник Банку підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Банку, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Однак, погодитись з таким висновком апеляційний суд не може, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.1ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріалами справи встановлено, що між Банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №б/н від 12.11.2013 року, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У заяві ОСОБА_1 , яку вона власноручно підписала, вказано, що вона ознайомилась і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку.

В даній заяві ОСОБА_1 вказано, що вона виявила бажання оформити карту «Універсальна».

У вказаній заяві також вказано, що вона отримала і ознайомилась з Пам`яткою клієнта, яка містить в тому числі Тарифи і основні умови обслуговування та кредитування. (а.с.7).

На виконання умов договору відповідачу ОСОБА_1 12.11.2013 року було оформлено та надано кредитну картку «Універсальна» НОМЕР_3 терміном дії до 08/16. (а.с.69).

Крім того, випискою з банківського рахунку стверджується кредитний ліміт, який встановлений відповідачу та рух коштів по кредитній карточці відповідача (а.с.66-68).

Таким чином вищенаведеними матеріалами справи доведено укладення між сторонами кредитного договору та права і обов`язки сторін за укладеним договором.

З врахуванням наведеного неправильними є висновки суду про недоведеність укладення кредитного договору.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором, а тому за нею утворилась заборгованість.

З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07.01.2019 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 37 791,05 грн., яка складається: 969,97 грн. - заборгованість за кредитом, 30645,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3900,00 грн. - заборгованість по пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1775,76 грн. - штраф (процентна складова).

Апеляційний суд погоджується із розміром заборгованості за кредитом в сумі 969,97 грн., оскільки такий відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим, з нарахованими відсотками за користування кредитом в сумі 30645,32 грн. і відповідно нарахованою заборгованістю за пенею, комісією, а також штрафами повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Термін дії картки відповідача встановлено до 08/16.

Відтак, у межах строку кредитування до серпня 2016 року включно відповідач мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. Починаючи з вересня 2016 року, відповідач мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Тобто право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12.

За таких обставин, банк не вправі нараховувати відсотки після спливу строку кредитного договору, тобто починаючи з вересня 2016 року.

Як слідує з розгорнутого розрахунку заборгованості, банком нараховані відсотки станом на 07.01.2019 року, тобто і після вересня 2016 року, що є неправомірним.

Згідно розрахунку заборгованості станом на дату закінчення кредитного договору за відповідачем наявна заборгованість: 969,97 грн. - заборгованість за кредитом, 1825,89 грн. - по процентах за користування кредитом., 1100грн. пені, 500 грн. штраф (фіксована частина), 139,75 грн. штраф (процентна складова)

В цій частині позов банку є обґрунтований та підлягає до задоволення.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем пред`явлено позов на суму 37 791,05 грн. Апеляційним судом задоволено вимоги позивача в розмірі 4535,61 грн., що складає 12% від пред`явлених вимог.

При пред`явленні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн., а за подачу апеляційної скарги у розмірі 2881,50 грн. Загальний розмір судових витрат по справі становить 4802,50 грн., відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 576,30 грн. (4802,50*12%).

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 17 травня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 "д", , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.11.2013 року у розмірі: 969 (дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 97 (дев`яносто сім) копійок за тілом кредиту, 1825(одну тисячу вісімсот двадцять п`ять) гривень 89(вісімдесят дев`ять ) копійок відсотків за користування кредитом, 1100(одну тисячу сто гривень) пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 139 (сто тридцять дев`ять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок штрафу ( процентна складова). В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 "д", , МФО 305299) судовий збір у розмірі 576 (п`ятсот сімдесят шість) гривень 30 (тридцять) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2019 року.

Головуючий :

Судді: