У Х В А Л А

17 січня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/8813/18

Провадження № 22-ц/818/57/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І. В., Колтунової А. І.,

розглянув у порядку підготовки до апеляційного розгляду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року в складі судді Ференчук О.В у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Козлова Юлія Юріївна про визнання договору купівлі - продажу недійсним, -

встановив:

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судово - медичної експертизи відмовлено.

03 січня 2019 року до Харківського апеляційного суду представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року.

16 січня 2019 року до Харківського апеляційного суду надійшла справа № 643/8813/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Козлова Ю. Ю., про визнання договору купівлі - продажу недійсним, яка була витребувана з Московського районного суду м. Харкова ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 січня 2019 року.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню, за таких підстав.

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Розділу XV Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно з Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, матеріали справи свідчать про те, що вартість майна, яке є предметом спору, становить 196 800 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не перевищує 192 100 грн.

Таким чином, вартість спірного майна, яка становить 196 800 грн., перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому дана справа не є малозначною.

Також необхідно зазначити, Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Отже, з 01 січня 2018 року представництво у судах апеляційної інстанції в справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами. Якщо провадження розпочате до 30 вересня 2016 року, то представництво у судах апеляційної інстанції може здійснюватися представниками, які не мають статусу адвоката.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що початок «вирішення спору» щодо своїх «прав та обов'язків цивільного характеру» пов'язується з поданням цивільного позову (зокрема, REDKA v. UKRAINE, № 19164/04, § 32, ЄСПЛ, від 21 червня 2007 року; VASILCHUK v. UKRAINE, № 31387/05, § 49, ЄСПЛ, від 10 грудня 2009 року). Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов'язків цивільного характеру (LITVINYUK v. UKRAINE, № 55109/08, § 19, ЄСПЛ, від 01 березня 2018 року).

Тлумачення підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини до визначення початку «вирішення спору», свідчить, що цей підпункт повинен застосовуватися як до тих проваджень в яких постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, так і до тих в яких постановлено ухвалу про повернення позовної заяви.

Суд звертає увагу на те, що провадження у справі розпочате після 30 вересня 2016 року, так як згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою у липні 2018 року, провадження у справі було відкрито 04 липня 2018 року.

Подана апеляційна скарга підписана ОСОБА_2 - представником ОСОБА_1, повноваження якої підтверджуються довіреністю від 13 липня 2018 року, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського округу нотаріального округу Шуть О.Г. за реєстровим номером 6103.

Оскільки матеріали справи не містять даних щодо наявності у ОСОБА_2 повноважень адвоката та з огляду на те, що дана справа не є малозначною, провадження у справі розпочате після 30 вересня 2016 року, апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

На підставі пункту 1 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Викладене є підставою для повернення апеляційної скарги скаржнику.

Керуючись статтею 131-2, підпунктом 11 пункту 16-1 Розділу XV Перехідних положень Конституції України, статтями 19, 60, 260, 357 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її підписання суддями безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова