Дата документу 02.12.2019
Справа № 334/3126/19
Провадження № 2/334/2381/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що позивачка є рідною донькою відповідача, який за рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 0810/1879/2012 сплачував на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання позивачки в розмірі 700,00 грн. щомісяця до досягнення останньої повноліття, проте рішення суду виконував невчасно та не у повному обсязі, на підставі чого на теперішній час ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті аліментів.

Позивачка з 01.09.2017 року навчається на денному відділені Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю». Строк закінчення навчання - 04.01.2020 року ОСОБА_1 є матеріально незабезпеченою та потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки станом на березень 2019 року отримує стипендію в розмірі 500,00 грн. та має хронічні захворювання.

Відповідач є працездатною особою, має постійні доходи, добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає.

Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу (заробітку) до закінчення нею навчання.

На адресою суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якої ОСОБА_3 вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково в розмірі 750 грн., починаючи з 11.04.2019 року до закінчення навчання 04.01.2020 року з тієї підстави, що відповідач не має постійного місця праці, доходи періодичні, рівень матеріального забезпечення не є стабільним, однак заборгованості по сплаті аліментів не має, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

В судове засідання позивачка з`явилась, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові обставинам, підтримала позовну заяву, просить задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні визнала позов частково, просить задовольнити позовні вимоги частково з врахуванням обставин, зазначених у відзиві відповідача.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Правовідносини між сторонам виникли з сімейних відносин та врегульовані положеннями Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участі ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 20.09.2012 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис 496. Вказаним рішенням стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 21.09.2010 року до досягненню дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про закінчення виконавчого провадження № 42959732 від 14.05.2019 року підтверджується факт відсутності боргу за виконавчим документом № 0810/1873/2012, виданий 10.10.2012 року Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_1 в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 21.09.2010 року до повноліття дитини.

За відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради місце проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на теперішній час є студенткою 2 курсу Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю» за професією «Перукар (перукар-модельєр). Манікюрник. Педикюрник» денної форми навчання на бюджетній основі, термін навчання з 01.09.2017 року по 11.01.2020 року, що підтверджується довідкою № 533 від 26 березня 2019 року ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю».

Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15.

Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України)

Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що позивач дійсно навчається у навчальному закладі, та відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків.

В той же час, відповідач є особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований, має нестабільним дохід.

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим її потребує, з врахуванням свого матеріального становища та можливості надавати таку допомогу.

Визначаючи розмір аліментів, судом враховано обов`язок батьків утримувати дітей, які продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, та з врахуванням ст. 199 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1100 гривень щомісячно, на період навчання повнолітньої доньки у навчальному закладі.

На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітньої дитини до закінчення навчання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 768, 40 гривень

Крім того, згідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн. 00 коп., що встановлені розрахунковою квитанцією № 706207 від 22.03.2019 року, серії ББАЖ, форми № РК-1, видана адвокатом Железняк Л.В. за надані послуги ОСОБА_1 щодо складання позовної заяви про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 274-279 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, народження в розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з 02.05.2019 року щомісячно і до закінчення нею навчання до 4 січня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 народження в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст рішення виготовлено 02 грудня 2019 року.

Суддя О.М. Гнатюк