П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 335/12344/15-ц

Провадження №22-ц/807/630/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Бєлки В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2018 року в складі судді Рибалко Н.І. в справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, виконавчого комітету Запорізької міської ради про зобов'язання поліпшити умови проживання,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про зобов'язання поліпшити умови проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом надання житлового приміщення в межах встановлених діючим законодавством норм для родини із двох осіб з окремою ізольованою кімнатою.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, І категорії. Внаслідок робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, отримав хронічне психічне захворювання та йому встановлено довічно 2 групу інвалідності.

У 1993 році йому як інваліду - чорнобильцю, як такому, що перебуває на квартирному обліку з 1989 року за місцем проживання в Жовтневій райадміністрації Запорізької міської ради із Фонду міської ради в позачерговому порядку була виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (при наявності у володінні двокімнатної квартири АДРЕСА_5). Оскільки у них з дружиною підростали різнополі діти та позивач мав хворобу, потребуючу окреме проживання, то згідно з розпорядженням голови районної адміністрації по Комунарському району від 10.02.1998р. №30/1 його вдруге поставили на квартирний облік для одержання житла за місцем мешкання в Комунарській райадміністрації Запорізької міської ради.

Згідно з актом комісії КП «Основаніє» від 20.08.2015р. на даний час в однокімнатній квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 а позивач мешкає разом з дружиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Він, як хвора людина, і матір його дружини, як літня людина, потребують догляду з боку дружини, тому вони мешкають в однокімнатній квартирі втрьох. В двокімнатній квартирі проживають діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, зі своїми дітьми та онуками: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_11., ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Захворювання позивача, передбачене Переліком хронічних захворювань, за яких особи, які страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї (Додаток №1 до Наказу МОЗ УРСР №52 від 08.02.1985 року «Про затвердження переліку хронічних захворювань, при наявності яких особи, що страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї») та згідно висновку лікарняно-консультаційної комісії від 20.08.2003р позивач потребує проживання в окремій кімнаті.

Однак станом на теперішній час вимоги щодо поліпшення житлових умов місцевою владою не виконуються. Станом на 2010 рік обліковувався під номером 53 в списку потребуючих поліпшення житлових умов. Однак, не дивлячись на те, що він користується правом першочергового одержання жилого приміщення, станом на 2015 рік опинився в списку загальної черги під номером 1254, а пільгової черги - під номером 717.

На підставі зазначеного, просив суд зобов'язати Запорізьку міську раду поліпшити умови проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, шляхом надання житлового приміщення в межах встановлених діючим законодавством норм для родини із двох осіб з окремою ізольованою кімнатою.

Справа розглядалась неодноразово.

Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2016 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2016 року в даній справі змінено в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову позивача.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2016 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суди не звернули увагу на те, що позивач перебуває на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та не перевірили в якій саме черзі знаходиться позивач - загальній чи пільговій для одержання жилого приміщення.

Останнім рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2018 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено порушення, оспорювання або невизнання відповідачами його прав, що в свою чергу могло би бути підставою для зобов'язання Запорізької міської ради поліпшити умови проживання у обраний позивачем спосіб за рішенням суду.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом не було вирішено питання, яке було причиною повернення справи на новий розгляд, суд першої інстанції формально підійшов до питання визначення квартирної черги, в якій він перебуває.

Від виконавчого комітету Запорізької міської ради та районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району надійшли аналогічні за змістом відзиви на апеляційну скаргу, в яких вказано, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має бути забезпечений житлом у порядку черги, як це визначено ст. 43 ЖК УРСР, та позивачем не доведено, які права позивача порушено відповідачами, оскільки районною адміністрацією міської ради було вжито всіх необхідних заходів в межах повноважень ( т.2 а.с.49-59).

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 1 категорії. Внаслідок робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, отримав хронічне психічне захворювання: шизофренію, параноїдної форми, шубообразна теча, та йому встановлено довічно 2 групу інвалідності (т. 1 а.с.6-9).

У 1993 році йому як інваліду - чорнобильцю, як такому, що перебуває на квартирному обліку з 1989 року за місцем проживання в Жовтневій райадміністрації Запорізької міської ради із Фонду міської ради в позачерговому порядку була виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_3 (при наявності у володінні двокімнатної квартири АДРЕСА_4).

Розпорядженням голови районної адміністрації по Комунарському району від 10 лютого 1998 року № 30/1 ОСОБА_1 вдруге поставлено на квартирний облік в Комунарській райадміністрації Запорізької міської ради для одержання житла за новим місцем проживання (т.1 а.с.12-13, 46).

Розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради №1122р від 14.06.2004 року ОСОБА_1 виключено зі списку осіб, що користуються правом позачергового отримання житла з підстав використання ним пільги по забезпеченню житлом, передбачену для постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС І категорії та включено до списку осіб, що користуються правом першочергового отримання державного житла в зв'язку з тяжким хронічним захворюванням (т.2 а.с.57-58).

Захворювання ОСОБА_1 передбачене Переліком хронічних захворювань, за яких особи, які страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї (Додаток № 1 до Наказу МОЗ УРСР №52 від 08 лютого 1985 року «Про затвердження переліку хронічних захворювань, при наявності яких особи, що страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї») та згідно висновку лікарняно-консультаційної комісії від 20 серпня 2003 року позивач потребує проживання в окремій кімнаті (т.1 а.с.8).

Згідно із актом комісії КП «Основаніє» від 20 серпня 2015 року на даний час в однокімнатній квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6, позивач мешкає разом із дружиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9. В двокімнатній квартирі проживають діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, зі своїми дітьми та онуками: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.1 а.с. 10).

Відповідно до листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району №03/01-22/1317 від 05.12.2018 року ОСОБА_11 перебуває на квартирному обліку в районній адміністрації, станом на 01.01.2018 року номер загальної черги - 1249, першочергової - 708, в позачерговій черзі ОСОБА_1 не перебуває (т.2 а.с.56).

Перебування ОСОБА_1 у вказаних чергах також підтверджується наданими в суд першої інстанції: списком громадян, які перебувають на квартирному обліку в районній адміністрації по Комунарському району на 01.01.2018 року та списком осіб, які перебувають на квартирному обліку в районній адміністрації по Комунарському району та користуються правом першочергового отримання житлових приміщень на 01.01.2018 року (т.2 а.с.6-11).

Таким чином, встановлено, що на час розгляду справи ОСОБА_1 перебуває у двох чергах: загальній та першочерговій, як особа, яка страждає на тяжке хронічне захворювання. Своє право на позачергове отримання житла, передбачене для постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС І категорії, ОСОБА_1 вже використав .

Судом першої інстанції детально проаналізовано положення ст. ст. 36, 39, 43, 47, 49, 60 ЖК УРСР, п. п.п 2, 8, 11, 13, 23, 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, та зроблено висновок, що, згідно із житловим законодавством, для громадян, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань отримані внаслідок робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, які потребують поліпшення житлових умов, не встановлено переважного права на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків і першочерговиків.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності черговості у видачі житла громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки судом не досліджені списки таких черг за час перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку, є безпідставними з огляду на наявні в матеріалах справи копії таких списків.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки та на законність рішення не впливають.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 січня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка