ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В., розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду через свого представника ОСОБА_3 з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ј частини його заробітку.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі, зокрема на одну дитину однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

При зверненні до суду, представником заявника не додано копію заяви про видачу судового наказу з копіями відповідних додатків.

У Розділі ІІ ЦПК України прямо не передбачені вимоги щодо надання заявником при зверненні до суду копії заяви з копіями відповідних додатків.

Проте, частина друга ст.169 ЦПК України визначає, що в разі видачі судового наказу, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

На суд не покладено обовязок виготовлення копій відповідних процесуальних документів, які подаються учасниками справи. Тому, в даному випадку суддя виходить із загальних засад процесуального закону, застосовуючи аналогію закону.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачено залишення заяви про видачу судового наказу без руху, тому в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення позовної заяви без руху (ст.185 ЦПК України).

Перевіривши матеріали заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст.177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, представником заявника не додано до заяви її копію та копії документів, що додаються до неї.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху , який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суд вважає, що при залишенні заяви без руху, відсутнє порушення права заявника на доступ до суду, оскільки представник заявника не дотримався вимог ЦПК України при зверненні до суду.

Керуючись ст. 163,169,177,185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_2 аліментів на утримання дитини залишити без руху.

Повідомити представника заявника про необхідність виправлення зазначених недоліків заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися не поданою та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.В. Соловей