Провадження № 2/686/5083/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину квартири, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 району Хмельницької області. На обґрунтування свого позову вказала, що 16 вересня 2000 року між нею та відповідачем, було зареєстровано шлюб. 24.11.2017 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області шлюб між ними було розірвано. За час шлюбу ними набуто у власність квартиру АДРЕСА_1 області. Право власності на квартиру було оформлено за відповідачем. Згоди, щодо поділу майна в добровільному порядку досягти не вдається, відповідач заперечує, що їй належить частка у даній квартирі, мотивуючи це тим, що право власності на цю квартиру зареєстровано за ним, а тому він є її одноособовим власником, з огляду на що, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 16 вересня 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, актовий запис №194. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2017 року шлюб було розірвано. За час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули у власність квартиру АДРЕСА_1 району АДРЕСА_2 області, що підтверджуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого 23.11.2011 року Грузевицькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області та витягом про державну реєстрацію прав №32146511, виданого 23.11.2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ч.3,4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом; майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У ст. 60 СК України вказано, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

За ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори про поділ майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Враховуючи вище викладене та те, що квартира була набута за час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 району Хмельницької області.

Керуючись ст.ст. 60 71 СК України, ст. ст. 368, 372 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3415 гривень 83 копійки сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ід.н. НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . проживає в АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 19.11.2019 року.

Суддя: