Постанова

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 514/427/17

провадження № 61-32925св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Боспор-Інвест»,

треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» Матвієнка АндріяАнатолійовича на заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 13 липня 2017 року в складі судді Козирєва М. В. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2018 року в складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Калараш А. А., Заїкіна А. П.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боспор-Інвест» (далі - ТОВ «Боспор-Інвест»), треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України» (далі - ДП «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України»), про зняття обтяження з рухомого майна.

Позовна заява мотивована тим, що 11 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (далі - ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») та Фермерським господарством «Іджилов» (далі - ФГ «Іджилов») в особі директора ОСОБА_1 укладено кредитний договір з лімітом кредитування у розмірі 80 000 грн. 04 лютого 2014 року між ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» та позичальником була укладена додаткова угода до кредитного договору від 11 квітня 2013 року, відповідно до якого ліміт кредитної лінії було збільшено до 210 000 грн. Кредитні зобов'язання були забезпечені договором застави від 04 лютого 2014 року, предметом якого є автомобіль Toyota Camry, про що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зроблено запис від 26 березня 2014 року. 17 червня 2014 року ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» відступило на користь ТОВ «Боспор-Інвест» право вимоги за кредитним договором. Заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі. Оскільки договором про відступлення права вимоги передбачено, що право на заставлене майно до ТОВ «Боспор-Інвест» не переходить, то останнє не має законних підстав для зняття заборони відчуження заставленого майна.

Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 03 травня 2017 року до участі у справі залучено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» в якості третьої особи.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив зняти обтяження на предмет застави, а саме: автомобіль Toyota Camry, згідно з кредитним договором від 11 квітня 2013 року, додаткової угоди від 04 лютого 2014 року, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, який є об'єктом обтяження на підставі договору застави транспортних засобів від 04 лютого 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області Бєлобровим П. П., зареєстрованого 26 березня 2014 року реєстратором ДП «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України».

Заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 13 липня 2017 року позов задоволено. Знято обтяження на предмет застави, а саме: автомобіль Toyota Camry, згідно з кредитним договором від 11 квітня 2013 року, додаткової угоди від 04 лютого 2014 року, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, який є об'єктом обтяження на підставі договору застави транспортних засобів від 04 лютого 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області Бєлобровим П. П., зареєстрованого 26 березня 2014 року реєстратором ДП «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України».

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2013 року, укладеним з ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції», зобов'язання за яким відступлено ТОВ «Боспор-Інвест» на підставі договору відступлення права вимоги від 17 червня 2014 року, погашена в повному обсязі, а тому договір застави є припиненим, відповідно, наявні правові підстави для зняття обтяження з автомобіля Toyota Camry, яким було забезпечено виконання основного зобов'язання.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що ОСОБА_1 звертався з листом до ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» з проханням посприяти у вирішенні питання щодо зняття обтяження з автомобіля, оскільки ним у повному обсязі погашена кредитна заборгованість, проте первісний кредитор повідомив позивача, що з питаннями про зняття обтяження з автомобіля необхідно звертатися до нового кредитора (ТОВ «Боспор-Інвест»).

У касаційній скарзі, поданій у травні 2018 року до Верховного Суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні докази відступлення права вимоги на користь ТОВ «Боспор-Інвест». Судами не досліджені обставини щодо стану розрахунків за відступлення права вимоги та відступлення прав кредитора по кредитному договору між ТОВ «Боспор-Інвест» і ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції». У розпорядженні уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» відсутні документи, пов'язані з виконанням кредитного договору та відступленням права вимоги за цим договором. Судами залишено поза увагою, що саме банк (ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») на підставі банківських документів (після повного погашення суми кредиту та відсотків) має вирішувати питання щодо зняття обтяження з автомобіля за договором застави. Також суди у порушення вимог статті 33 ЦПК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій) не залучили до участі у справі як співвідповідача ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції», тому задовольнили позов до неналежного відповідача.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

17 грудня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суди встановили, що 11 квітня 2013 року між ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» та ФГ «Іджилов» в особі директора господарства ОСОБА_1 укладено кредитний договір з лімітом кредитної лінії у розмірі 80 000 грн, кредитна лінія відкривається на строк до 01 грудня 2013 року.

04 лютого 2014 року між ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» та ФГ «Іджилов» укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою збільшено кредитний ліміт до 210 000 грн.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань між банком (ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») та ОСОБА_1 укладено договір застави від 04 лютого 2014 року, предметом якого є автомобіль Toyota Camry.

У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 26 березня 2014 року зареєстровано об'єкт обтяження - автомобіль Toyota Camry, підстава - договір застави.

17 червня 2014 року між ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» і ТОВ «Боспор-Інвест» укладено договір про відступлення права вимоги та відступлення прав кредитора, зокрема, за вказаним вище кредитним договором від 11 квітня 2013 року. Права вимоги за кредитним договором є такими, що передані новому кредитору з моменту підписання акту прийому-передачі до цього договору, який було складено 30 вересня 2014 року.

Договором про відступлення прав вимоги від 17 червня 2014 року не передбачено, що право на заставлене майно згідно з договором застави переходить до ТОВ «Боспор-Інвест».

Відповідно до листа ТОВ «Боспор-Інвест» від 06 березня 2017 року заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2013 року, укладеним з ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції», право вимоги за яким передано ТОВ «Боспор-Інвест» на підставі договору про відступлення права вимоги від 17 червня 2017 року, погашена повністю.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Встановлено, що ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» є обтяжувачем за договором застави, тому відповідно до норм матеріального права та умов цього договору саме банк зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру у разі припинення обтяження.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» також вказувала, що саме банк має вирішувати питання щодо зняття обтяження з автомобіля за договором застави.

Отже, спірні правовідносини виникли у позивача з третьою особою -уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» щодо зняття обтяження з рухомого майна.

З огляду на вказане Верховний Суд вважає, що ТОВ «Боспор-Інвест» є неналежним відповідачем у цій справі стосовно зняття обтяження з рухомого майна. Належним відповідачем у такій справі має бути банк (обтяжувач), з яким позивач уклав договір застави.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Встановивши, що позов пред'явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Оскільки обтяжувачем за договором застави є ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції», то заявлені вимоги не можуть бути вирішені у спорі позивача з третьою особою - уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» про зняття обтяження з рухомого майна.

Отже, помилковими є висновки судів першої й апеляційної інстанцій, які задовольнили позов до ТОВ «Боспор-Інвест» про зняття обтяження з рухомого майна.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту не сприяє відновленню його прав.

Разом з тим, обрання ефективного способу захисту порушеного права позивача судом може відбуватися за умови визначення належного відповідача у справі, яким ТОВ «Боспор-Інвест» не є.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи викладене Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» МатвієнкаА. А. слід задовольнити частково, судові рішення - скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні заявлених позовних вимог відмовлено, тому судові витрати покладаються на позивача.

Отже, на користь ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» з ОСОБА_1 необхідно стягнути 1 984 грн (704 грн + 1280 грн) судового збору (за подання апеляційної та касаційної скарг).

Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» Матвієнка Андрія Анатолійовича задовольнити частково.

Заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 13 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2018 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боспор-Інвест», треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції», про зняття обтяження з рухомого майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» 1 984 грн судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М. Сімоненко

І. М. Фаловська