Провадження № 2/127/3227/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02.12.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Антонюка В.В.,

за участі: секретаря -Горденко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою.

Позовна заява мотивована тим, що 25.04.2002 року ОСОБА_1 разом із чоловіком - ОСОБА_6 , та сином - ОСОБА_4 , приватизували квартиру АДРЕСА_1 по 1/3 частині кожному.

30.07.1996 рокушлюб між позивачем та ОСОБА_6 було розірвано.

02.05.2005 року ОСОБА_6 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3

31.01.2006 року позивач надала ОСОБА_6 довіреності на продаж 1/3 часток кожного у праві власності на спірну квартиру з метою реалізації спільного майна та розподілу спільних виручених грошових коштів.

ОСОБА_6 продав 2/3 частки квартири своїй дружині - ОСОБА_3 про що не повідомив позивача та кошти за продаж позивачу не передав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 - помер.

В подальшому, 25.04.2008 року ОСОБА_3 подарувала своєму синові - ОСОБА_2 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2015 року у справі №127/19274/13-ц за позовами третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , визнано недійним договір купівлі-продажу спірної квартири від 22.12.2006 року щодо відчуження 1/3 частки ОСОБА_1 та 1/3 частки ОСОБА_4 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2016 року у справі №127/19755/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_2 витребувано у ОСОБА_2 1/3 частку спірної квартири, яка належить ОСОБА_1 та 1/3 частку, що належить ОСОБА_4 .

Крім того, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (по 1/3 частці за кожним) право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного, за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано право власності (по 1/3 частці за кожним) квартири АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частку спірної квартири, а спадкоємцями після його смерті стали малолітній син померлого - ОСОБА_2 (7/8 часток у спадковому майні або 7/24 часток у житловій квартирі), як спадкоємець за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом ВМНО Курановою О.О. 28.10.2006 року за № 5679, та непрацездатна мати спадкодавця - ОСОБА_7 (1/8 частка у спадковому майні або 1/24 частка у житловій квартирі), як спадкоємець, що відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, не оформивши своїх спадкових прав на 1/24 частку квартири.

22.11.2013 року Третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №551/2013 до майна померлої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за зверненням спадкоємця померлої, доньки - ОСОБА_5 , яка є спадкоємицею померлої за заповітом.

Позивач зазначає, що ОСОБА_5 хоч і прийняла спадщину, проте не оформила свою частку у праві спільної часткової власності на спірну квартиру.

Таким чином, співвласниками квартири АДРЕСА_1 є: ОСОБА_1 , якій належить 1/3 частки, ОСОБА_4 , якому належить 1/3 частка, ОСОБА_2 , якому належить 7/24 частки, ОСОБА_5 , - 1/24 частки, яка прийняла спадщину, але спадкові права не оформила.

29.05.2018 року та 04.06.2019 ОСОБА_1 , через свого адвоката - Лавренчука А. С., звернулась із листом до ОСОБА_3 , у якому просила надати доступ до спільної квартири та ключі від неї, однак відповідач ОСОБА_3 доступ до квартири не надала по теперішній час, у зв`язку із чим позивач звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, за обставин викладених в позовній заяві, просив суд їх задоволити.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином.

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом достовірно встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2016 року, ОСОБА_1 належить 1/3 частки квартири за АДРЕСА_1 (а.с.11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.12.2016 року, ОСОБА_4 на праві власності належить 1/3 частки квартири за АДРЕСА_1 (а.с.12)

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.04.2002 року за №559 та технічного паспорту за №606, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належить по 1/3 частини квартири за АДРЕСА_1 (а.с.15, 32-33).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 13.11.2007 року (а.с.16).

Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-2854 від 19.09.2008 року, виданого державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори Березовською B.C., - ОСОБА_2 є спадкоємцем 7/8 частин майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкове майно складається з 1/3 частини квартири за АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.08.2007 року, батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (а.с.18).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.12.2006 рокуОСОБА_6 продав 2/3 частки квартири ОСОБА_3 (а.с.22).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2015 року у справі №127/19274/13-ц за позовами третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , визнано недійним договір купівлі-продажу спірної квартири від 22.12.2006 року щодо відчуження 1/3 частки ОСОБА_1 та 1/3 частки ОСОБА_4 (а.с.23-26).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2016 року у справі №127/19755/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 витребувано у ОСОБА_2 1/3 частку спірної квартири, яка належить ОСОБА_1 та 1/3 частку, що належить ОСОБА_4 (а.с.27-29).

Відповідно до довідки з Третьої вінницької державної нотаріальної контори від 18.06.2010 року за №872/01-14, спадкоємцями майна померлого ОСОБА_6 є: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 (а.с.30).

Довідкою Третьої Вінницької державної нотаріальної контори від 06.03.2014 року за №1000/02-14 підтверджується, що після смерті ОСОБА_7 , спадкоємцем за заповітом є її донька - ОСОБА_5 9 (а.с.31).

29.05.2018 року та 04.06.2019 ОСОБА_1 , через свого адвоката, Лавренчука А. С., зверталась із листом до ОСОБА_3 , у якому просила надати доступ до спільної квартири та ключі від неї (а.с.34,36).

Відповідно до листа відповіді від 15.06.2018 року ОСОБА_3 поставила питання щодо вирішення питання про поділ особового рахунку між співвласниками (а.с.35).

Представником позивача направлялися листи до Вінницького відділення поліції ГУНП у Вінницькій області, ГУ ДФС у Вінницькій області про наявність проживаючих осіб в квартирі за АДРЕСА_1 , на що були надані відповіді, що в даній квартирі ніхто не проживає та на дзвінки ніхто не відповідає (а.с.37, 38,39,40,41,42,43,44,45).

Згідно довідки з МКП «Управляюча компанія «Господар Люкс» від 09.04.2019 року за №05-21/1485, особовий рахунок відкрито на ОСОБА_3 та в даній квартирі проживає ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.46).

Як вбачається із довідки №354 від 09.10.2018 року, виданої Бохоницькою сільською радою Вінницького району Вінницької області,ОСОБА_3 придбала земельну ділянку в АДРЕСА_2 згідно договору купівлі-продажу в 2012 роді. На даний час побудувала житловий будинок, в якому проживає разом з сином ОСОБА_10 , без реєстрації (а.с.47).

Частина третя статті 9 ЖК УРСР вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

В той же час, згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Протокол №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до статті 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

В той же час, згідно з частиною першою статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживаннячленів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла (в тому числі колишній) втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.

Судом встановлено, що позивач і відповідачі не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків, відповідачі, як встановлено судом, у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , не проживають.

Таким чином, відповідачі, будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 чинять перешкоди співвласнику квартири в користуванні своїм майном на власний розсуд.

Разом з тим, згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 , однак немає доступу до своєї власності.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні житловою квартирою відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст.316, 317, 321, 391 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належною їй на праві спільної часткової власності 1/3 частиною житлової квартири АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 в житлову квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язання ОСОБА_2 , та його законного представника - ОСОБА_3 , надати безперешкодний доступ та ключі до вказаної житлової квартири ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 05.12.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: