Справа № 346/2731/19
Провадження № 2/346/1566/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого- судді П"ятковського В.І.

секретаря Корбут Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради об"єднаної територіальної громади про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 та після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частки в будинку за адресою АДРЕСА_1 та неприватизованої земельної ділянки за цією ж адресою.

Будинковолодіння за вищезазначеною адресою відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_2 , про що їй 06 січня 1989 року видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, де вказано прізвище, ім"я, по-батькові власника житлового будинку- ОСОБА_3 .

Зазначає, що в свідоцтві про його народження від 03 лютого 1951 року вказано прізвище, імя та по-батькові - ОСОБА_4 , а в графі мати вказано - ОСОБА_3 .

На час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_5 - голова двору та син - ОСОБА_1 .

Позивач, як спадкоємець за законом на майно померлої прийняв спадщину, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, оскільки частки померлої голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено до дня її смерті, ним не надано документів, які б доводили родинний зв"язок із спадкодавцем, а в документах, які підтверджують такий зв"язок, є розбіжності, а також через розбіжності в написанні "по-батькові" спадкодавця в правоустановлюючому документі, неможливо встановити, що вона і власник є однією і тією ж самою особою.

У зв"язку з вищенаведеними обставинами просить суд:

- встановити факт родинних відносин, а саме, що він, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити факт належності правостановлюючого документу на спадкове майно спадкодавцеві ОСОБА_2 ;

- визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з"явився, його представник подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача - Печеніжинської селищної ради, в судове засідання також не з"явився і в свою чергу подав заяву, в якій вказав, що визнає позовні вимоги та просить розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Стаття 256 ЦПК України передбачає, що суд може встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.1 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, будинковолодіння в АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була мати позивача ОСОБА_2 , про що їй 06 січня 1989 року видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння.

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , яке видано 29 травня 2007 року Княждвірською сільською радою Коломийського району, Івано-Франківської області, у графі прізвище, імя та по-батькові вказано - ОСОБА_2 . У правовстановлюючому документі на спадкове майно, а саме копіїї свідоцтва про право приватної власності, яке видано 06 січня 1989 року Коломийською районною радою, вказано прізвище, імя та по-батькові власника - ОСОБА_3 ( а.с.11 ).

Копією рішення про перейменування вулиць від 19 вересня 1991 року встановлено, що зазначену в свідоцтві про право власності вулицю" Мічуріна" перейменовано на вулицю "Стуса".

Той факт, що спадкодавець ОСОБА_2 і власник ОСОБА_3 є однією і тією ж самою особою, підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради № 264 від 27 травня 2019 року, згідно якої житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , та неприватизована земельна ділянка в розмірі 0, 57 га. належить саме ОСОБА_2 , 1924 р.н., а тому є підстави вважати, що вищезазначені помилки в написанні "по-батькові" власника є граматичною помилкою, яка ставить під сумнів належність їй цих документів.

Згідно довідки Печеніжинської селищної ради від 21 березня 2019 року № 138, станом на 15 квітня 1991 року у спадковому будинку проживали: ОСОБА_2 1924 р.н. та позивач ОСОБА_1 ., 1951 р.н.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому кожному з них належало по 1/2 частині вказаного будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 23 від 29 травня 2007 року та після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частки в будинку за адресою АДРЕСА_1 та неприватизованої земельної ділянки, площею 0, 57 га. за цією ж адресою.

Позивач, як спадкоємець за законом на майно померлої прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки ним не надано документів, які підверджують виділ у натурі частки із майна або про поділ майна чи визначення частки співвласника, а також через неможливість довести родинний зв"язок із спадкодавцем, так як в документах, які підтверджують такий зв"язок, є розбіжності.

Як видно із досліджених доказів, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , де відомості про батька не зазначені, а в графі «мати» вказано - « ОСОБА_3 » (а.с.25).

Суд вважає, що підтверджений довідкою Печеніжинської селищної ради № 264 від 27 травня 2019 року факт проживання та реєстрації позивача ОСОБА_1 за адресою місця знаходження спадкового майна, що як встановлено судом, належало померлій ОСОБА_6 , та вказані дані про матір в свідоцтві про народження, є достатніми для встановлення факту родинних відносин між ним та спадкодавцем, а вищеописані помилки в написанні імені та по-батькові позивача та його матері є граматичними помилками та наслідком етнічних особливостей написання імен, які існували на період оформлення вищевказаних документів.

Згідно даних Виписки з інвентаризаційних матеріалів загальна площа будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 складає 25,2 кв.м., житлова - 20,8 кв.м. (а.с.15).

Згідно звіту про оцінку майна від 29 травня 2019 року, ринкова вартість будинковолодіннястановить 80 600 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для позивача, так як дозволить належним чином оформити спадкові права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином беручи до уваги досліджені докази та згоду відповідача із позовними вимогами, а також беручи до уваги те, що позивач є спадкоємцем за законом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, суд вважає за можливе заявлені вимоги задовольнити.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір"ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_2 Свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, яке видано 06 січня 1989 року Коломийською районною радою № 267, зареєстрованого в реєстрі за № 99, на прізвище ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем села АДРЕСА_1 , Коломийського району, Івано-Франківської області, право власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , житловою площею 20, 8 кв.м., загальною площею 25,2 кв.м., квартиру, НОМЕР_3 , загальною площею 50,9 кв.м ., житловою - 29,6 кв. м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня йогопроголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 серпня 2019 року.

Суддя П`ятковський В. І.