Справа № 357/614/19
У Х В А Л А

іменем України

23.01.2019 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву адвоката ОСОБА_1, яка діє на підставі ордеру, про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

18.01.2019 року на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 та заява про забезпечення позову, яка подана до суду та підписана адвокатом ОСОБА_1.

В заяві про забезпечення позовуадвокат ОСОБА_1 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1КSАР074295, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, паспорт: серія ВН 552496, виданий Ружинським РВ УМВС України в Житомирській області 07 лютого 2012 року адреса реєстрації: 09117, Київська область, місто Біла Церква, провулок Клубний, 2/35/ГУРТ на підставі договору купівлі-продажу укладеного в ТСЦ № 3242/2018/1120024 від 25.09.2018 року.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовувала, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 звернувся до Білоцеківського міськрайонного суд Київської області з віндикаційним позовом до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, паспорт: серія ВН 552496 виданий Ружинським РВ УМВС України в Житомирській області 07 лютого 2012 року адреса реєстрації: 09117, Київська область, місто Біла Церква, провулок Клубний, 2/35/ГУРТ як набувача (в подальшому Відповідач), з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Згідно з положеннями статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, за положеннями зазначених норм права, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

26.09.2017 року приблизно о 12:00 годин Позивач приїхав до залізничного вокзалу «Київ-Пасажирський» в м. Києві на власному автомобілі НОМЕР_3, 2010 року випуску, чорного кольору, шасі № КРТС0В1К8АР074295 та зайшов до приміщення кафе «Макдоналдз», що на площі Вокзальній, 1 в м. Києві, де сів за столик. В цей час до нього підійшли 1 чоловік та 2 жінки, раніше незнайомі, з якими в останнього виник діалог. Через декілька хвилин Заявник заснув з незрозумілих причин та прокинувшись через деякий час побачив, що в нього пропала власна сумка, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 100 гривень, мобільний телефон марки «SamsungGalaxyS7» імеі:58125 та ключі від його автомобіля. Вийшовши з приміщення кафе Заявник також виявив відсутність власного вищезазначеного автомобіля на стоянці.

Ані 26.09.2017 року, ані раніше Позивач будь-яких документів на автомобіль (доручення, довіреності та ін.) не підписував, нікому не надавав, автомобіль або свідоцтво про реєстрацію автомобіля добровільно в користування третіх осіб не передавав, та є єдиним власником зазначеного автомобіля.

07.10.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0011626, на підставі заяви ОСОБА_2, були внесені відомості щодо незаконного заволодіння автомобіля НОМЕР_3, 2010 року випуску, чорного кольору, шасі № КРТС0В1К8АР074295 та з цього моменту, відповідно до ч.2 ст.214 КПК України, розпочалося досудове розслідування за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 289 КК України, яке на даний час триває.

Відповідно до висновку субєкта оціночної діяльності ринкова вартість автомобілем марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1К8АР074295, державний номерний знак НОМЕР_3 на дату оцінювання складає 220000,00 грн. без ПДВ.

З часу незаконного заволодіння автомобілем марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1К8АР074295, державний номерний знак НОМЕР_3 змінилися декілька набувачів.

06.10.2017 року він був переоформлений на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно даних свідоцтва про реєстрацію серії СХМ 894339, остання стала власником майна - автомобіля марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4.

25.09.2018 року власником автомобіля марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1К8АР074295, державний номерний знак НОМЕР_3, що належить Позивачу, був переоформлений на ОСОБА_3 (останній набувач), ІНФОРМАЦІЯ_3, який отримав та державний номерний знак НОМЕР_1.

Набувач автомобіля марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1К8АР074295, державний номерний знак на час звернення до суду АІ 0925 ОІ, ОСОБА_3 може у будь який момент розпорядитися зазначеним майно, що в подальшому ускладнить виконання судового рішення, а накладення арешту на спірне майно надасть можливість для зупинення незаконного відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб, зокрема на користь добросовісних набувачів, що також буде мати місце порушення прав та інтересів останніх.

Відповідно до ст. 151 ЦПК У країни суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, яка викладена в Постанові від 25.05.2016 р. (справа №6-605цс16), забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною Постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, приходить до наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Заява про забезпечення позову, згідно контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих до розгляду судді була передана та отримана останнім 22.01.2019 року, про що свідчить дата та підпис.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановлює ухвалу.

Отже, звертаючись з вищезазначеною заявою про забезпечення позову, остання була підписана адвокатом ОСОБА_1, яка діє на підставі Ордеру, серія АА № 107109.

Однак, з боку адвоката ОСОБА_1 не надано належного документу, який підтверджував б право останнього на підпис відповідної заяви.

Приписами Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що заява подається в письмовій формі заявником або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Отже, на підтвердження повноважень адвоката як представника до заяви повинна бути додана довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Заява про забезпечення позову підписана адвокатом ОСОБА_1, як представником ОСОБА_5, але до нього не додана довіреність. При цьому доданий до позову Ордер, серія АА № 107109 від 28.10.2018 року не містить положень про повноваження адвоката на подання від імені позивача документів до суду (їх підписання).

Однак, зазначеної довіреності адвокатом не було надано.

До того ж, з Ордеру, серія АА № 107109 від 28.10.2018 року вбачається, що адвокат ОСОБА_1 є представником ОСОБА_5, але з доданих до матеріалів справи документів, а саме паспортних даних встановлено, що позивачем є ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, суд на даний час позбавлений можливості розглянути відповідну заяву про забезпечення позову за вищевказаних обставин.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Одночасно, суд розяснює, що після усунення недоліків, які слугували підставою для повернення заяви заявнику, останній не позбавлений можливості повторно звернутися до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст.ст. 12, 81, 62, 149-153, 353-354 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про забезпечення позову - повернути заявнику.

Копію ухвали суду направити заявнику.

Розяснити, що після усунення недоліків, які стали підставою для повернення заяви заявнику, останній не позбавлений можливості повторно звернутися до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяОСОБА_6