РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/15705/18

Провадження №: 2/755/6197/18

м. Київ

"17" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва

цивільну справу № 755/15705/18

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

треті особи - Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації,

про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та позбавлення батьківських прав,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_3

відповідач та представник третьої особи - не з'явились,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути додаткові витрати на її користь для утримання дитини у розмірі 41175,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів, виховання та утримання своєї дитини, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток , підготовки до самостійного життя, не забезпечує дитині необхідне харчування, не спілкується з нею в обсязі необхідному для нормального самоусвідомлення, не створює умов для отримання нею освіти та належних умов проживання і розвитку, не цікавиться їх здоров'ям та нехтує її потребами.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач та представник третьої особи до суду не з'явились, однак про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

За даними свідоцтва про шлюб, виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї 26.10.2007, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб 26.10.2007 (а.с.10).

За даними свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 28.04.2009, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.11).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2011 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.12).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.12.2011 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.09.2011 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.14-15).

19.04.2012 відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було видане повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 у зв'язку зі зміною прізвища ОСОБА_5 з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5».

Як вбачається з довідки-рахунку, виданої ВДВС Васильківського МРУЮ 02.09.2013, станом на 01.09.2013 заборгованість по аліментам згідно з виконавчим листом № 2-5051 від 17.02.2012, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти в розмірі ? частини на утримання неповнолітньої дитини, становить 14416,00 грн (а.с.21).

За змістом довідки, виданої дошкільним навчальним закладом № 404 05.07.2018, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 01.09.2011 по 31.05.2015 навчалась в дошкільному навчальному закладі № 404. За період навчання нею опікувалась її мати ОСОБА_1, батько дитини - ОСОБА_2 успіхами та інтересами дитини не цікавився, садок жодного разу не відвідував а.с.16).

За змістом довідки, виданої школою І ступеня № 330 «Русанівка» м. Києва 27.06.2018, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.09.2015 навчається в 4-В класі школи І ступеня № 330 «Русанівка» Дніпровського району м. Києва. За період навчання належну увагу навчанню та вихованню дитини приділяла мама дівчинки - ОСОБА_1 Батько дитини - ОСОБА_2 протягом навчання дочки школу не відвідував, не буру участі у шкільному житті, не цікавиться успіхами та інтересами дитини (а.с.17).

Згідно характеристики учениці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданої Дитячою музичною школою № 16 Дніпровського району м. Києва 23.06.2018, з 01.09.2015 ОСОБА_4 регулярно відвідує уроки музики по класу фортепіано, бере активну участь у концертній діяльності школи, у березні 2018 р. стала учасницею Всеукраїнського конкурсу класичної музики «Обрії класики», мати учениці - ОСОБА_1 регулярно вносить плату за навчання доньки, систематично цікавиться успіхами ОСОБА_4 у навчанні, що позитивно впливає на результати навчання (а.с.18).

Згідно характеристики, виданої студією «Тодес» 20.06.2018, з лютого 2014 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, займається в Київській школі-студії балету ОСОБА_9 «ІНФОРМАЦІЯ_6», відвідувала заняття по ритміці, мистецтву поведінки на сцені, акторської майстерності, а також курс занять по класичній хореографії, за час навчання брала участь у звітних концертах, міжнародних фестивалях (а.с.19).

З 2015 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, почала відвідувати тренування з карате в ГО «Спортивний клуб «Чемпіон». На тренування дитину приводить мати, сплачує внески, відвідує змагання та забирає після тренувань. Батько дитини - ОСОБА_2 жодного разу не відвідував тренування й не цікавиться успіхами дитини. (а.с.25).

Як вбачається з довідки про доходи, виданої Київським національним університетом технологій та дизайну 22.06.2018, загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з червня 2017 р. по травень 2018 р. складає 214694,93 грн (а.с.20).

Відповідно до заяви ОСОБА_2, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 07.06.2018, батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 відмовився від батьківських прав та не заперечив проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дочки ОСОБА_4, не заперечив проти того, щоб опікуном ОСОБА_4 була її мати - ОСОБА_1, просив прийняти рішення без його присутності, позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 підтримав та визнав в повному обсязі (а.с.43).

Згідно із висновком органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання № 15 від 14.11.2018) № 10653/41/3/103 від 19.11.2018, комісією з питань захисту прав дитини було встановлено, що батьки дитини ОСОБА_2, та ОСОБА_1 проживали в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в грудні 2011 року. З того часу малолітня ОСОБА_4 постійно проживає з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, яка самостійно займається її вихованням та утриманням. Батько дитини ОСОБА_2 з донькою не проживає з грудня 2011 року, вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться її життям та здоров'ям, інтересами, не буру участі у духовному та моральному розвитку дитини, матеріально не допомагає. Борг по сплаті аліментів становить більше 200 тис. грн. Малолітня ОСОБА_4, 2009 р.н., навчається в четвертому класі школи І ступеня № 330 Дніпровського району м. Києва. Батько ОСОБА_8, ОСОБА_2, протягом навчання дівчинки школу не відвідував, не бере участі у шкільному житті, не цікавиться успіхами та інтересами дитини. ОСОБА_2 жодного разу не звернувся до органу опіки та піклування чи до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Це засвідчує, що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. 07.06.2018 він надав нотаріальну заяву згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини (а.с. 40-41).

Сім'я, дитинство, материнство, батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно із ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Частиною 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради № 798 від 27.02.1991 року визначено, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини."

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, жодним чином не проявляє інтересу до життя, навчання, виховання та розвитку своєї дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, як і не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування, свідомо відмовився від батьківських прав відносно своєї дочки, таким чином самоусунувся від виконання своїх обов'язків відносно своєї малолітньої дитини, тому позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов'язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той за батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред'явила такий позов.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №761/6933/17.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 не вказав та позовній заяві не наведено особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою. У свою чергу, відвідування на даний час музичної, хореографічної шкіл, спортивного клубу дитиною не свідчить про їх подальше відвідування, а в переважній більшості це відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов'язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Позивач самостійно, на власний розсуд, обрала заклади, у яких донька сторін навчається.

Участь дитини в різноманітних фестивалях, змаганнях є свідченням активної позиції зі сторони матері у всебічному розвитку дитини, її намаганням якнайкраще забезпечити доньці всебічний розвиток, проте доказів на підтвердження наявності в дитини особливих здібностей суду не надано.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо понесення нею витрат на лікування діагностованої її дочці хвороби (себорейного дерматиту).

Оскільки понесені позивачем витрати на дитину не відносяться до додаткових витрат в силу положень ст. 185 СК України, суд приходить до висновку про відмову у стягненні додаткових витрат на утримання дитини у зв'язку з недоведеністю позивачем заявлених нею позовних вимог в цій частині.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ст.141 ЦПК України, ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав є наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 704 грн 80 коп, які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 7, 150, 164, 166, 185 Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 247, 265, 272, 354, 430,пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,треті особи - Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7., (адреса: АДРЕСА_3), батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (адреса: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (адреса: АДРЕСА_4), судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

В задоволені решти позову - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_4;

відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7., ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_3;

третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, місце знаходження: 02094, м. Київ, вул. Краківська, 20.

Складення повного тексту - 22.01.2019.

Суддя В. Шевченко