Справа №461/7090/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Сидорак М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації №906 від 19.10.2007року зі ОСОБА_1 укладений договір найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_2 .

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №2964 від 18.09.2019р. в квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , її дві дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , двоє внуків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Всі витрати по утриманню квартири несе позивач і її дочка ОСОБА_6 . Друга дочка ОСОБА_2 з жовтня 2009року в квартирі не проживає, місце її проживання позивачу не відоме.

Позивач зазначає, що перешкод в користуванні жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 відповідачці ніхто не вчиняв. Вона добровільно залишила своє місце проживання в жовтні 2009року і по сьогоднішній день не користується житлом за місцем реєстрації.

Оскільки, відповідачка не проживає в квартирі АДРЕСА_2 понад шість місяців, позивач вважає, що вона втратила право користування зазначеним житловим приміщенням і підлягає зняттю з реєстрації місця проживання.

Просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 04.10.2019 р. у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. /а.с.16/.

Провадження у справі не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Представник позивача ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася.

З метою перевірки місця реєстрації (проживання) відповідача, 20.09.2019 р. скеровано запит у Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області./а.с.13/.

Згідно отриманої інформації, яка надійшла до суду 03.10.2019 р., вбачається, що ОСОБА_2 з 08.09.1990 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . /а.с.14/.

За місцем реєстрації відповідача скеровувалися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, однак такі повернулися до суду за закінченням терміну зберігання.

Крім цього, виклик відповідача до суду був здійснений 05.11.2019 р. через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб сайт Галицького районного суду м.Львова), що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, вжив всіх можливих заходів для вчасного та належного повідомлення відповідача про час, дату та місце проведення судового засідання, тому вважає за можливе слухати справу у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, права та обов`язки сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Суд встановив, що відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації №906 від 19.10.2007року зі ОСОБА_1 укладений договір найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_2 ./а.с.4/.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №2964 від 18.09.2019 р. в квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , її дві дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , двоє внуків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . /а.с.8/.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, всі витрати по утриманню квартири несуть позивач і її дочка ОСОБА_6 . Друга дочка ОСОБА_2 з жовтня 2009року в квартирі не проживає, місце її проживання позивачу не відоме. Перешкод в користуванні жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 відповідачці ніхто не вчиняв. Вона добровільно залишила своє місце проживання в жовтні 2009року і по сьогоднішній день не користується житлом за місцем реєстрації.

Факт відсутності проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_3 , підтверджується Актами фактичного проживання складеними комісією ЛКП «Старий Львів» від 08.04.2019 р., 10.06.2019 р. та 08.04.2019 р./а.с.5, 6, 7/.

Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК УРСР визнанняособи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як вбачається із роз`яснень у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). У справах про визнання наймача або членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилими приміщеннями (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, суд прийшов до переконання, що відповідач добровільно залишив спірнуквартиру, без поважних причин не проживає у вказаній квартирі понад встановлений строк збереження права користування такою, будь-яких інших домовленостей з цього питання між сторонами не встановлено. Тому, суд прийшов висновку, що ОСОБА_2 необхідно визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. /а.с.1/, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.81, 128, 141, 247, 258, 259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, ст.ст.71,72 ЖК УРСР, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн.

Повний текст судового рішення складений 04.12.2019 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.