Провадження № 2-о/521/247/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

присяжних - Спинул Ю.О., Барельського М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення фізичної особи померлою, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , заінтересована особа - Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення фізичної особи померлою та просив суд оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим.

Свою заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що він є батьком ОСОБА_3 . У квітні 2015 року ОСОБА_3 пішов з дому і до теперішнього часу не повернувся, жодних відомостей стосовного нього та його місця знаходження невідомі. 30.08.2016р. звернувся до Портофранківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одесі із заявою про те, що його син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квітні 2015 року пішов з дому за адресою: АДРЕСА_1 і до теперішнього часу його місце знаходження не відоме. 30.08.2016р. слідчим Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області були внесені відомості до ЄРДР № 0002296 за фактом безвісті зниклого ОСОБА_3 . Відповідно до договору дарування від 16 січня 1996 року, ОСОБА_3 є власником 208/100 частини квартири АДРЕСА_1 . З метою реалізації права на прийняття спадщини, заявнику необхідно оголосити особу померлою.

Заявник та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити заяву та оголосити фізичну особу померлою.

Представник зацікавленої особи в призначене судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень та клопотань не має.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є батьком ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, яке міститься в матеріалах справи.

У квітні 2015 року, ОСОБА_3 пішов з дому і до теперішнього часу не повернувся, жодних відомостей стосовно нього та його місця знаходження невідомі.

Довідкою, виданою 10.07.2017 року Портофранківським ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, підтверджується, що 30.08.2016р. заявник ОСОБА_1 звертався до Портофранківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одесі із заявою про те, що його син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квітні 2015 року пішов з дому за адресою: АДРЕСА_1 і до теперішнього часу його місце знаходження не відоме.

30.08.2016 року слідчим Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області були внесені відомості до ЄРДР № 0002296 за фактом безвісті зниклого ОСОБА_3 , що підтверджується копією листа від 06.02.2018 р. вих. № 36/2 В-73 Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Відповідно до довідки № 495 (виписка з будинкової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 24.04.2019 р., засвідченої керівником виробничої дільниці № 7 КП ЖКС «Порто-Франківський», зазначається, що ОСОБА_3 , 1971 р.н., з 15.05.2000 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Актом про не проживання особи за місцем реєстрації, засвідченого керівником виробничої дільниці № 7 КП ЖКС «Порто-Франківський» від 25.04.2019 року, підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з квітня 2015 року по теперішній час за зареєстрованою адресою не проживає.

Крім того, листом за вих. 36/2Г-465аз від 07.05.2019 р. Портофранківським ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області була надана відповідь на адвокатський запит № 161 від 11 квітня 2019 року, в якому зазначено, що на даний час по кримінальному провадженню № 0001084 від 30.08.2016р. за ознаками ст. 115 КК України (зникнення безвісти) триває досудове розслідування.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила суду, що ОСОБА_3 знає, та з 2015 року його не бачила, хоча являється його сусідкою та проживає поверхом нижче. Причини його зникнення не знає.

Свідок ОСОБА_10 повідомила в судовому засіданні, що ОСОБА_3 був її чоловіком до 2005р., від шлюбу мають спільних дітей, які повідомили що батько зник 2015 року. Підстав, які б погрожували життю ОСОБА_3 можливо і були, проте про них їй не відомо.

Свідок ОСОБА_11 , повідомила суду, що вони з ОСОБА_3 є братом та сестрою по матері. Після розлучення він займався пошуком роботи. Згодом вони почали рідше спілкуватися, питалася знайомих про нього проте його ніхто не бачив. Місцезнаходження ОСОБА_3 їй не відоме з 2016 р., точніше відповісти не змогла, оскільки займалася вихованням його дітей, що проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Діти причину його відсутності їй не говорили, повідомила, що їй не відомо про наявність погроз його життю.

Свідок ОСОБА_14 , повідомила, що ОСОБА_3 , який являється її племінником, пропав, з якого часу не знає, оскільки спілкувалась з ним через родичів, протягом 4 років про нього нічого не відомо. Про його зникнення вона дізналася зі слів його матері, батька та доньки ОСОБА_16 , зі слів його матері ОСОБА_17 їй відомо, що він зник в 2015 році. Їй не відомі підстави, які б погрожували його життю.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (глава 4 «Розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою» ЦПК).

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК).

Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 про оголошення померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки під час розгляду справи встановлено ряд обставин, які дають підстави припускати смерть останнього. Так, встановлено, що ОСОБА_3 вів добропорядний спосіб життя, займався пошуком роботи, має дітей, не мав шкідливих звичок; покинувши у квітні 2015 року житло, він жодних речей, документів та грошових коштів не взяв із собою; заходи, які вчинялись родичами особи та правоохоронними органами щодо його пошуку - не дали позитивних результатів, та знайти його не виявилося можливим. Підстав вважати, що ОСОБА_3 переховується від правоохоронних органів, кредиторів тощо з метою уникнення відповідальності, немає.

Згідно ч. 3ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Керуючись ст.ст 46, 47 ЦК України, ст.ст. 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 259 ч.6, 260, 305-308 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 29 серпня 2019 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І .А .МАЗУН

Присяжні Ю.О. Спинул

М . М. Барельський