Справа № 758/9922/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 червня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Войтенко Т. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дідук С. В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Центр надання адміністративних послуг Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 29.03.2017 року позивач ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу квартири придбав квартиру АДРЕСА_1 .

З довідки про склад сім`ї, виданої 03.06.2017 Центром надання адміністративних послуг Подільської РДА в м. Києві, позивачу стало відомо про реєстрацію у квартирі відповідача ОСОБА_3 , який є сином колишнього власника придбаної квартири.

Посилаючись на те, що реєстрація відповідача створює для позивача перешкоди в користуванні та розпорядженні належною йому квартирою, ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом свої прав з даним позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою та зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Подільської РДА в м. Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку у даній квартирі.

25 липня 2017 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Центр надання адміністративних послуг Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації була зареєстрована в Подільському районному суді м. Києва.

26 липня 2017 року справу було розподілено судді Богінкевич С.М.

17 серпня 2017 року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва № 576 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Трегубенко Л.О.

18 жовтня 2017року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва №1549 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Супрун Г.Б.

01 грудня 2017 року ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Супрун Г.Б. було відкрите провадження у цій справі, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

25 жовтня 2018 року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва № 979 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Войтенко Т.В.

Ухвалою від 25.10.2018 справу прийнято до провадження судді Войтенко Т.В.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в уточненій позовній заяві, поданій 18.03.2019, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили.

Представник третьої особи по справі у судове засідання не з`явився, направив до суду листа, у якому просив суд розглянути справу за відсутності представника Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову у зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2017 року позивач ОСОБА_2 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Право приватної власності ОСОБА_2 на вищевказане майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законом порядку, що підтверджено відповідним Витягом № 83724131, запис про право власності №19699460 (а.с7)

Як вбачається з Довідки про реєстрацію місця проживання особи, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 (а.с. 10).

Реєстрація відповідача у квартирі здійснена 18.02.2006 року, тобто до дати придбання квартири позивачем.

За твердженням представника позивача, відповідач є членом сім`ї колишнього власника квартири, яку позивач прибав у 2017 році. Реєстрація відповідача у квартирі порушує право власності позивача, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК та ЖК України.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право користуватися чужим майном регламентується ст.ст. 401-402 ЦК України, відповідно до яких право на користування чужим майном може бути встановлено на підставі договору, закону, заповіту або рішенням суду. Стаття 405 ЦК України передбачає право користування житлом членами сім`ї власника житла, які проживають разом з ним.

Разом з тим, в силу вимог ст. 156 ЖК України відповідач по справі не є членом сім`ї власника квартири - позивача по справі, оскільки не є членом подружжя позивача, його батьком, дитиною чи особою, що веде з позивачем спільне господарство та проживає як член однієї сім`ї.

Придбавши квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2017 у ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а відтак з цього моменту усі особи, які мали право на користування даною квартирою, яке було похідним від права власності попереднього власника ОСОБА_5 на дану квартиру, втратили дане право у зв`язку з припиненням обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

За таких обставин, право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим приміщенням) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно визнати таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

При цьому, позивачем ставиться питання про зняття з реєстрації ОСОБА_3 . Дана позовна вимога не може бути задоволена судом з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації.

При цьому, у разі відмови компетентного органу зняти особу з реєстраційного обліку на підставі даного судового рішення, в разі набрання ним законної сили, така відмова (бездіяльність) може бути оскаржена в адміністративному порядку.

Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Центр надання адміністративних послуг Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, зобов`язання зняти з реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

В задоволенні позовних вимог про зняття з реєстрації ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) 640,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 червня 2019 року.

Суддя Т. В. Войтенко