ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6209/19 Справа № 199/4884/17 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О. Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами Прокуратури Дніпропетровської області на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року по справі за позовом керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради про визнання добросовісним набувачем,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Позов мотивований тим, що додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2016 року у справі № 202/5382/16-ц частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа- Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та визнання права власності. Вказаним рішенням за ОСОБА_2 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Державним реєстратором Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Рудь-Міхарзаятовою О.В., 18 листпада 2016 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору купівлі-продажу від 25 листопада 2016 року ОСОБА_2 відчужила вказану вище квартиру на користь ОСОБА_1 .
Позивач вважає, що спірна квартира має бути витребувана у відповідача, оскільки рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська скасоване, квартира є комунальною власністю м. Дніпра, вибула з володіння міської ради незаконно.
Зважаючи на викладене вище, позивач просить витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради про визнання добросовісним набувачем, за яким просила суд визнати за нею добросовісним набувачем квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеному 25 листопада 2016 року з ОСОБА_2 .

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року вищезазначені позови об`єднані в одне провадження.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки та додаткового рішення, у задоволенні позову керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та у задоволенні ОСОБА_1 - відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач не ставить питання про визнання договору купівлі-продажу недійсним, на час вирішення справи він є чинним, суд вважає, що позов про витребування майна з чужого незаконного володіння є передчасним, а тому задоволенню не підлягає. Що стосується позову ОСОБА_1 , то суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлена недобросовісність покупця ОСОБА_1 при укладенні договору купівлі-продажу спірної квартири, а тому встановлення добросовісним набувачем в судовому порядку не вимагається.
В апеляційній скарзі прокуратура Дніпропетровської області просила рішення суду та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересмня 2016 року у справі № 202/5382/16-ц частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа- Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та визнання права власності. Вказаним рішенням за ОСОБА_2 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Державним реєстратором Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Рудь-Міхарзаятовою О.В., 18 листопада 2016 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору купівлі-продажу від 25 листопада 2016 року ОСОБА_2 відчужила вказану вище квартиру на користь ОСОБА_1 .
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, районний суд виходив з наступного.
Відповідач отримала у власність спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу. Будь-яких інших дій щодо відчуження квартири на користь третьої особи відповідач не вчиняв, вказаний договір позивачі не оспорюють, він є дійсним.
Крім того, відповідач здійснила ремонт в квартирі, що підтверджується відповідними квитанціями, доданими до матеріалів справи, проживає в квартирі разом з малолітньою дитиною.
Оскільки позивач не ставить питання про визнання договору купівлі-продажу недійсним, на час вирішення справи він є чинним, суд вважає, що позов про витребування майна з чужого незаконного володіння є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що недобросовісність покупця ОСОБА_1 при укладенні договору купівлі-продажу спірної квартири не встановлена, а тому встановлення добросовісним набувачем в судовому порядку не вимагається.
Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави і не повинен робити інших висновків щодо обставин справи не пов`язаних із встановленням належності відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Так, матеріалами справи встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 видавалась, на підставі ордеру на житлове приміщення № НОМЕР_1 на підставі рішення засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №6 від 11.07.2003 року, ОСОБА_3 , та членам його сім`ї: дружині ОСОБА_2 та сину ОСОБА_4 (т. 1 а.с.214), проте, зазначені особи, крім ОСОБА_2 , до участі у розгляді справи залучені не були, незважаючи на те, що позов прокурора стосується також і їх прав, які можуть бути порушені.
Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання щодо залучення до участі у справі інших осіб, а суд першої інстанції дане питання не вирішив, то колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що оскаржуванні судові рішення постановлені з численними недоліками, а також з неправильним викладенням резолютивної частини, що призводить до негативних наслідків судочинства.
Також колегія суддів вважає, що зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання добросовісним набувачем також не підлягає задоволенню, оскільки цей позов взаємопов`язаний із первісним позовом.
На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню із постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовів керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 ..
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Прокуратури Дніпропетровської області задовольнити частково.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року - скасувати.
В задоволенні позову керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради про визнання добросовісним набувачем відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко