ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 540/224/16-ц Номер провадження 22-ц/814/4/19Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П.Я. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю адвоката Буряка Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Буряка Дмитра Миколайовича

на заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 23 червня 2006 року, постановлене суддею Жмурко П.Я.,

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У провадженні Карлівського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа №2-400/2006 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Заочним рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 23 червня 2006 року позов задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 296 909,00 грн. або еквівалент 55 810,00 доларів на день стягнення позики та стягнуто в доход держави держмито в сумі 2 909,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30,00 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що ОСОБА_1 07.06.2004 позичив у ОСОБА_2 зазначену суму грошей, яку зобов`язався згідно розписки повернути до 07.06.2005, однак гроші не повернув, тому позика піддягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 05.04.2018 у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Буряка Дмитра Миколайовича про перегляд заочного рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 23.06.2006 - відмовлено.

Адвокат Буряк Д.М . подав в інтересах відповідача апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Зазначає, що відповідач зловживав спиртними напоями, повісток не отримував, як і самого заочного рішення. Заперечує обізнаність відповідача про оскаржуване рішення та про суму стягнутої заборгованості, визнає наявну перед позивачем заборгованість близько 3 000,00 грн.

Посилається на те, що суд першої інстанції не оглядав та не досліджував розписку, датовану 07.06.2004. Крім того, суд не дослідив природу походження розписки, підстави її написання, мету та підстави отримання значних грошових коштів та сам факт передачі та отримання грошових коштів. Тоді як відповідач заперечує отримання даних коштів у борг та написання розписки такого змісту.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, наполягаючи на її задоволенні.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечує, просить розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Встановлено, що згідно акту №2 від 18.11.2012 Карлівського районного суду Полтавської області цивільна справа №2-400/2006 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - знищена./а.с.12 т.1/

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 23 червня 2016 року втрачене судове провадження у цивільній справі Карлівського районного суду Полтавської області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - відновлено в частині змісту винесеного судового рішення Карлівським районним судом Полтавської області 23 червня 2006 року та боргової розписки ОСОБА_1 від 07.06.2004р./а.с.118-119 т.1/

Ухвалюючи заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_2 та стягуючи із ОСОБА_1 296 909,00 грн. позики, суд першої інстанції виходив з того, що згідно розписки відповідач зобов`язався повернути вказану суму до 07.06.2005 р., однак гроші не повернув.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду щодо наявності у відповідача невиконаних боргових зобов`язань та зводяться до заперечення позики грошей у заявленій позивачем сумі. При цьому представник відповідача в суді апеляційної інстанції, заперечуючи написання відповідачем розписки, пояснив, що копію боргової розписки, яка міститься в матеріалах відновленого судового провадження, надана саме відповідачем, а позивач уникає надання її оригіналу для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Однак апеляційний суд зазначені доводи апеляційної скарги відхиляє як такі, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Встановлено, що постановою ВДВС Карлівського РУЮ ВП №12127680 від 01.04.2009 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-400, виданого 04.07.2006 Карлівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 296 909,00 грн./а.с.37 т.1/

За час знаходження на виконанні вказаного виконавчого листа ОСОБА_1 у період з 17.10.2013 по 30.01.2015 сплачено на користь ОСОБА_2 4 107,24 грн./а.с.39 т.1/

Викладене вказує на те, що боржник був обізнаний про свої боргові зобов`язання, які фактично визнав, частково погашаючи позику за рішенням суду.

Заперечення відповідачем написання розписки, що підтверджує стягнуту районним судом на користь позивача суму позики, колегія суддів відхиляє як неспроможні, оскільки при постановленні рішення районний суд дослідив таку розписку, про що мається обгрунтування в оскаржуваному рішенні. Крім того, оскільки при задоволенні позову про стягнення позики остання стягується за рішенням, тому розписка вилучається судом у кредитора та приєднується до матеріалів справи. Знищене у передбаченому законом порядку судове провадження за закінченням строку зберігання не дає можливості відновити у повному обсязі оригінали матеріалів цивільної справи. Натомість відповідач не спростував належними і допустимими доказами відсутність у нього заборгованості перед позивачем, що стягнута оскаржуваним судовим рішенням. Заперечення відповідачем отримання ним коштів у борг та написання розписки вказаного змісту не грунтується на доказах.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 у квітні 2018 року звертався в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, а саме, розписки на суму 296 909,00 грн., або еквівалент 55 810,00 даларів США. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 20 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 31 липня 2019 року, у визнанні договору позики недійсним відмовлено./а.с.175-177,180-18 т.2/

Доводи апеляційної скарги щодо неналежності повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду, яке відбулося 23 червня 2006 року, та ухвалення заочного рішення не можуть братися до уваги, оскільки цивільна справа знищена у зв`язку із закінченням строку її зберігання та провадження відновлено лише в частині змісту постановленого рішення і розписки. Між тим, обставини щодо примусового виконання оскаржуваного рішення органами виконавчої служби та часткове погашення заборгованості відповідачем вказують на обізнаність останнього щодо своїх боргових зобов`язань, підтверджених судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги про те, що районний суд не дослідив природу походження розписки, підстави її написання, мету та підстави отримання значних грошових коштів та сам факт передачі і отримання грошових коштів, апеляційний суд відхиляє, як неспроможні. Тим більше, що судовим рішенням, яке набрало чинності, відмовлено у визнанні недійсним договору позики, оформленого вказаною розпискою.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Н а підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення районного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.367,368,375,381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Буряка Дмитра Миколайовича - залишити без задоволення.

Заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 23 червня 2006 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.08.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак