№ 566/1505/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року смт.Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Феськова П.В.

при секретарі : Грановській М.Ю.

за участю : представника відповідача - адвоката Музики-Дубравського В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 12.04.2007 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ROMWGA00000181 (надалі - договір), відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 55625 грн. на термін до 11.04.2017 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 106000 грн. та судові витрати.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 03.01.2018 р. відкрито провадження у даній цивільній справі.

16.04.2018 р. представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості із додатками, у якому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі за безпідставністю (а.с. 37 - 47).

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 20.04.2018 р. визнано обов`язковою участь представника позивача у даній справі.

27.06.2018 р. представником позивача надіслано суду відповідь на відзив із додатками (а.с. 52 - 77), у якій просили суд задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

11.04.2019 р. представник відповідача подав до суду клопотання про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи та подав заяву про застосування позовної давності щодо стягнення заборгованості (а.с. 139 - 149).

28.05.2019 р. представником позивача надіслано до суду відповідь на заяву про застосування строків позовної давності щодо стягнення заборгованості (а.с. 151 - 154), у якій просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі, вважає, що строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

У судове засідання, призначене на 16.08.2019 р. представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 156), причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Музика -Дубравський В.А. в судовому засіданні 16.08.2019 р. підтримав заяву про застосування позовної давності щодо стягнення заборгованості та просив у позові відмовити.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

12.04.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № ROMWGA00000181, відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 55625 грн. на строк з 12.04.2007 р. по 11.04.2017 р., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та здійснити інші платежі в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 9 - 11).

09.01.2009 р. позивачем надіслано відповідачу лист від 31.12.2008 р. № 20.1.3.2/6-38696 (а.с. 13 - 14), яким інформували про зміну відсоткової ставки, починаючи з 01.02.2009 р.

26.07.2011 р. ПАТ КБ «Приватбанк» надіслало ОСОБА_1 та ОСОБА_3 лист за № 30.1.0.0/2 - 923 (а.с. 132), де позивач, у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором № ROMWGA00000181 від 12.04.2007 р., вимагав від відповідача повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № ROMWGA00000181 від 12.04.2007 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 (а.с. 4 - 8), станом на 07.11.2017 р. заборгованість відповідача становить 148946,92 грн., яка складається з: 32337,21 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 58141,52 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3356,67 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 55111,52 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Разом з тим, кредитодавець на свій розсуд визначив заборгованість до стягнення 106000,00 грн., яка складається з: 32337,21 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 58141,52 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3356,67 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 12164,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату - до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Сулу від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору позивач надав кредитні кошти відповідачу на строк з 12.04.2007 р. по 11.04.2017 р.

Разом з тим, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач змінив строк виконання кредитного зобов`язання, надіславши позивачу вимогу від 26.07.2011 р. № 30.1.0.0/2-923 про повне дострокове повернення заборгованості за кредитом (а.с. 132).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

11.04.2019 р. представник відповідача подав до суду заяву про застосування позовної давності щодо стягнення заборгованості (а.с. 144 - 145).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Як вбачається із матеріалів справи, строк позовної давності про стягнення заборгованості за кредитним договором № ROMWGA00000181 від 12.04.2007 р. розпочався 27 серпня 2011 року та закінчився 27 серпня 2014 року.

Банк звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у грудні 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати не відшкодовуються.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 253, 256, 257, 261, 266, 267, 509, 626, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 259, 263 - 265, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27 серпня 2019 року.

Суддя : П.В. Феськов