П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Київ

Справа № 22-11616 Головуючий у1-й інстанції - Нечепоренко Л. М.

Унікальний № 375/336/19 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 30 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» про розірвання договору оренди,-

у с т а н о в и л а:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» про розірвання договору оренди, в якому просив договір б/н оренди земельної ділянки, укладений 05 жовтня 2012 року між ним та ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор», з яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 050080008 , що знаходиться на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розірвати та скасувати його державну реєстрацію.

Позов обґрунтований тим, що на час укладення спірного договору директором підприємства був ОСОБА_2 , а з 06 березня 2018 року керівником ТОВ «Рокитне-цукор» є ОСОБА_3 .

З розділу 8 договору від 05 жовтня 2012 - «Припинення договору та його наслідки» убачається, що відповідно до п. 8.6 реорганізація юридичної особи, а також зміна директора підприємства-орендаря є підставою для розірвання договору. За таких обставин ОСОБА_1 просив його позов задовольнити.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 30 травня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» про розірвання договору орендивідмовлено за безпідставністю заявленого позову.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити (а.с.85-88).

Відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» у визначений судом строк не надало.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв`язку зворотне повідомлення про вручення йому судової повістки 09 серпня 2019 року (а.с.98).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 , оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор», адвоката Квітіна Р. В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

При вирішенні справи районний суд вважав встановленими наступні обставини.

05 жовтня 2012 року між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» був укладений договір б/н оренди належної тому земельної ділянки площею 4,34 га, розташованої на території Ольшаницької сільської ради, яка належить йому на праві приватної власності Державний акт серія ЯД № 694938 від 08 грудня 2006, терміном 5 років, який був зареєстрований 26 грудня 2012 у Рокитнянському відділі Управління Держкомзему у Київській області за № 02056 (а.с.27-30). Підписав договір від імені ТОВ «Рокитне-цукор» на той час директор ОСОБА_2 (а.с.10-13).

20 грудня 2015 року між сторонами укладена додаткова угода № 1 до договору оренди від 05 жовтня 2012 року, згідно з якою продовжено строк оренди до 31 грудня 2025 року (а.с.26).

Відповідно до розділу 8 договору від 05 жовтня 2012 року - «Припинення договору та його наслідки», з п. 8.6 Договору убачається, що реорганізація юридичної особи, а також зміна директора підприємства-орендаря є підставою для розірвання договору. На час укладення договору директором підприємства був ОСОБА_2 .

З 06 березня 2018 року керівником ТОВ «Рокитне-цукор» є ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позивачем 27 серпня 2018 року було подано заяву до директора відповідача про намір після збору врожаю розірвати договір з метою самостійного обробітку земельної ділянки.

Ним також 17 січня 2019 року подана заява до керівника відповідача про надання відповіді на надіслану 27 січня 2018 року заяву про розірвання договору оренди. Листом від 22 січня 2019 року ОСОБА_1 отримав відповідь, що підстави для розірвання договору відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , районний суд виходив з такого.

Розірвання договору в односторонньому порядку у зв`язку із зміною керівництва підприємства-орендаря належної позивачу земельної ділянки не передбачено ні Законом України «Про оренду землі», ні діючим цивільним законодавством, так як основною підставою для звернення до суду за захистом своїх прав є їх порушення, що передбачено статтею 32 Закону України «Про оренду землі».

Водночас, відповідно до змісту укладеного між сторонами договору оренди землі, цей договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін, а при розірванні договору за п. 8.6 - в разі зміни керівника підприємства-орендаря, ініціатива на розірвання договору оренди має виходити від керівника підприємства-орендаря, а не від орендодавця.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.63-65).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 вищевказаного Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Підстави для зміни або розірвання договору встановлені в ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з пунктами 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У даній справі при підписанні договору оренди сторони домовились, що розділом 8 передбачено припинення договору та його наслідки, в якому сторони угодили наступні пункти.

Відповідно до пункту 8.3 Договору № б/н від 05 жовтня 2012 року, цей договір може бути припинений достроково за взаємною згодою сторін або на вимогу однієї із сторін у випадках, передбачених законодавством України та цим Договором.

Сторони погоджуються, що дострокове розірвання договору за ініціативою орендаря допускається у випадках: 1. Коли стан земельної ділянки в силу обставин, за які орендар не відповідає, не дозволяє ефективно використовувати земельну ділянку за призначенням; 2. У інших випадках, передбачених законодавством України (пункт 8.4 Договору).

Здійснити від імені орендаря розірвання цього договору може тільки директор орендаря (пункт 8.5 Договору).

Реорганізація юридичної особи, а також зміна директора підприємства-орендаря є підставою для розірвання цього договору (пункт 8.6 Договору).

Проаналізувавши умови вищенаведених пунктів договору з урахуванням логічної послідовності їх викладення та логічного зв`язку, апеляційний суд доходить висновку, що вони є логічно взаємопов`язаними та передбачають підставу розірвання договору у випадку зміни директора саме за ініціативою орендаря або за згодою сторін.

У даному випадку згода сторін на розірвання договору відсутня, орендар у зв`язку зі зміною директора підприємства-орендаря не проявляє ініціативу щодо розірвання договору.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що пунктом 8.6 Договору передбачено, що зміна директора підприємства є підставою для розірвання договору з його (орендодавця) ініціативи, відхиляються колегією суддів як неприйнятні.

Позивач не враховує, що зі змісту вказаного пункту убачається його смисловий зв`язок з пунктом який йому передував, а саме пунктом 8.5, в якому вказано, що здійснити від імені орендаря розірвання цього договору може тільки директор орендаря, отже зазначені умови для розірвання договору передбачені саме для орендаря.

Про належність ініціативи для розірвання договору передбачених пунктом 8.6 саме орендарю, може свідчити той факт, що у випадку зміни директора підприємства на іншу особу, можуть виявитися обставини щодо умов цього договору, які новий керівник не мав можливості визначати та погоджувати, натомість інша сторона договору, ОСОБА_1 , на умови вказаного договору погодився та зі зміною директора підприємства умови договору залишились для нього незмінними. Отже зміна директора підприємства не погіршила становища орендодавця та не позбавила ОСОБА_1 того, на що він розраховував при укладенні договору.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідачів не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 серпня 2019 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома