ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7999/19 Справа № 173/271/19 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на заочне рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2019 року АТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказували, що 23 травня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір і встановлено відсотки за користуванням цим кредитом, кредитні кошти надано відповідачу.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість станом на 30 листопада 2018 року в розмірі 15.053 грн.30 коп., яка складається з наступного: 2.558 грн.62 коп. заборгованість за кредитом; 8.188 грн.15 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3.113 грн.52 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 693 грн.01 коп. - штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1.921 грн.

Заочним рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року в задоволенні позову АТ КБ ПриватБанк відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази позовних вимог; відповідач заперечень проти позову банку не подавала, заборгованість не оспорювала; в анкеті-заяві зазначено строк дії картки 3 роки, зазначена процентна ставка по кредитному ліміту складає 3% в місяць із розрахунку 360 днів у році; відсутність підпису ОСОБА_1 на умовах та правилах не свідчить про необізнаність умов договору, відповідач висловила свою згоду з формою договору та його умовами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що 03 травня 2007 року відповідач підписала заяву (а.с.13 зворот). Згідно умов вказаної заяви відповідачу відкрито рахунок з встановленим кредитним лімітом в розмірі 2.500 грн., базовою процентною ставкою 3% з розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту збігається зі строком дії картки, строк дії картки 3 роки, 23 травня 2007 року відповідачу видано платіжну картку, про що свідчить її підпис.

З наданого позивачем розрахунку (а.с.8-12) заборгованість ОСОБА_1 станом на 30 листопада 2018 року складає 15.053 грн.30 коп., яка складається з наступного: 2.558 грн.62 коп. заборгованість за кредитом; 8.188 грн.15 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3.113 грн.52 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 693 грн.01 коп. - штраф (процентна складова)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що недоведено факт укладення між сторонами кредитного договору та досягнення сторонами згоди щодо істотних умов цього договору, отримання відповідачем від позивача кредитних коштів у зазначеному ним розмірі та наявність і розмір заборгованості по поверненню цих кредитних коштів, тому підстави для стягнення з відповідача заборгованості по кредиту у розмірі 15.053 грн.30 коп., про що просить позивач, відсутні.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що сторони погодили умови кредитного договору, шляхом підписання відповідачем заяви (а.с.13), якою передбачено встановлення кредитного ліміту в сумі 2.500 грн., відсоткову ставку 3% в місяць із розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитної картки 3 роки, строк дії кредитного договору співпадає зі строком дії картки.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що в анкеті-заяві містяться істотні умови договору є обґрунтованими, відповідач порушила вимоги ст.ст.1049,1054 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту.

Разом з тим, визначаючи розмір боргу, колегія суддів виходить з розрахунку, який надано банком та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ ПриватБанк, визначивши розмір суми, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2.394 грн. 28 коп., з яких 2.155 грн.76 коп. заборгованість за кредитом, 238 грн.52 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, саме такий розмір заборгованості за кредитом та за процентами вбачається з наданого позивачем розрахунку в межах трирічного строку дії картки, як це узгоджено сторонами в заяві (а.с.13 зворот).

З матеріалів справи вбачається, що заява, підписана відповідачем, не містить даних щодо нарахування за кредитним договором пені та штрафів.

В заяві від 03 травня 2007 року відповідач підписала пункт, відповідно до якого вона ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що додані до позовної заяви банком Умови та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна не містять підпису позичальника на вказаних умовах та Витягу, як не містять і зазначення дати їх підписання (а.с.14-19).

Отже, посилання апелянта на те, що відповідач ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, про що зазначено в його особистій заяві не заслуговують на увагу, оскільки зазначені Умови не містять підпису позичальника; не встановлено доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Тарифи розуміла позичальник, підписуючи заяву позичальника вказана позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 763 грн.60 грн. (305 грн. 44 коп. за звернення з позовною заявою та 458 грн.16 коп. за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Заочне рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року скасувати.

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 травня 2007 року в розмірі 2.394 грн.28 коп., з яких 2.155 грн.76 коп. заборгованість за кредитом, 238 грн.52 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В іншій частині позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк судові витрати у розмірі 763 грн. 60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.