У Х В А Л А

22 січня 2019 року

м. Київ

провадження № 22-ц/796/1712/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.,

перевіривши відповідність апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва

в складі судді Волошина В.О.

від 27 серпня 2018 року вимогам ст. 356, 357 ЦПК України,

у справі № 761/20365/18 Шевченківського районного суду м. Києва

за позовом адвоката ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ем Джи Принт»

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року ОСОБА_2, як фізична особа-підприємець, адвокат, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ем Джи Принт» про зобов'язання усунути порушення прав адвоката шляхом виготовлення посвідчення адвоката адвокату ОСОБА_2

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала з наступних підстав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали. Згідно ухвали суду апелянту, який звернувся до суду з позовом як адвокат, необхідно було зазначити докази, у який спосіб він здійснює адвокатську діяльність, як самозайнята особа чи як фізична особа-підприємець, та в залежності від того, яку адвокатську діяльність він здійснює, сплатити судовий збір за ставками для фізичних осіб чи юридичних осіб, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 26.12.2018 отримана апелянтом 16.01.2019.

На виконання вимог ухвали суду від 26.12.2018 позивач 21.01.2019 подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Разом з цим, апелянтом не виконано вимоги, вказані в ухвалі суду від 26.12.2018, та не усунуто недоліки у встановлений судом строк.

Звертаючись до суду із заявою про усунення недоліків, адвокат ОСОБА_2 не долучив докази сплати судового збору у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», зазначивши при цьому в заяві, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Також, ОСОБА_2 зазначав, що у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір» наявні підстави для звільнення його від сплати судового збору, оскільки інших доходів ніж доходи від підприємницької діяльності у сумі 100 грн за 2018 рік, він не має, як і не має будь-якого майна чи інших грошових коштів.

Суд не приймає до уваги, наведені позивачем в заяві про усунення недоліків підстави щодо звільнення його від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки як вбачається зі змісту позовної заяви та зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом не як фізична особа - споживач, права якої порушено, а як особа, що здійснює адвокатську діяльність.

Положеннями ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не передбачено звільнення від сплати судового збору осіб, що здійснюють адвокатську діяльність.

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що позивач не звільнений від сплати судового збору з підстав, передбачених ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо посилань ОСОБА_2 в заяві про наявність правових підстав для звільнення його від сплати судового збору, у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір», то вони не заслуговують на увагу суду, з огляду на наступне.

За приписами статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, звільнити від сплати судового збору.

Разом з тим, звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 не заявляв клопотання про звільнення його від сплати судового збору. В заяві про усунення недоліків апеляційної скарги також відсутнє клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Оскільки апелянтом не усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 26.12.2018 та не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, то апеляційна скарга є такою, що оформлена з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає повернення позовної заяви (апеляційної скарги).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вимога суду щодо оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України, зокрема щодо надання доказів сплати судового збору у розмірі, визначеному законодавством, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Про повернення апеляційної скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу (ч. 7 ст. 357 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з часу її постановлення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя О.Ф. Мазурик