У Х В А Л А

про залишення без розгляду

Справа № 236/192/19

16 січня 2019 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Ткачов О.М., перевіривши клопотання Державної установи Регіональне відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації по Республіці Саха (Якутія) про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Мценського районного суду Орловської області Російської Федерації від 28.04.2014 року у справі № 2-461/14 та додані до клопотання матеріали,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 року (вх. № 615/19) до суду через Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області надійшло клопотання Державної установи Регіональне відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації по Республіці Саха (Якутія) про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Мценського районного суду Орловської області Російської Федерації від 28.04.2014 року у справі № 2-461/14. Вказаним судовим рішенням передбачено стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Державної установи Регіональне відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації по Республіці Саха (Якутія) зайве сплачених страхових виплат на суму 108957,35 російських рублів та на користь муніципального утворення м. Мценськ державного мита у розмір 3379 російських рублів.

Порядок визнання та примусового виконання в Україні судових рішень (в тому числі, ухвалених судами Російської Федерації) на теперішній час врегульовано нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993 року), Закону України «Про міжнародне приватне право», Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII), Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, зареєстр. в МЮУ 02.07.2008 року за № 573/15264.

Згідно зі ст. 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання таких рішень здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах не містить вимог щодо змісту клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. Однак згідно із ч.1 ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: імя (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;імя (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; мотиви подання клопотання.

У клопотанні Державної установи Регіональне відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації по Республіці Саха (Якутія) про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Мценського районного суду Орловської області Російської Федерації від 28.04.2014 року у справі № 2-461/14 місцезнаходження особи, що подає клопотання, вказане без зазначення найменування країни, місце проживання (перебування) боржника в Україні вказане без зазначення поштового індексу. У клопотанні не викладенні мотиви його подання, що не відповідає вимогам ч.1 ст. 466 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах до клопотання про дозвіл примусового виконання рішення додаються: рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Особою, яка подає клопотання, не підтверджено належним чином , що сторона, проти якої було винесене рішення, котра не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана до суду. Зокрема, до клопотання додані фотокопії повідомлення від 05.03.2014 року про вручення поштового відправлення на імя ОСОБА_2 (натомість зі змісту рішення Мценського районного суду Орловської області Російської Федерації від 28.04.2014 року у справі № 2-461/14 вбачається, що ця особа померла ще 07.06.2011 року), повідомлення від 13.03.2014 року про вручення поштового відправлення на імя ОСОБА_1 (зміст поштового відправлення не наведено, прізвище, імя, по батькові адресата вказані зі скороченнями), повідомлення від 16.04.2014 року про вручення поштового відправлення на імя ОСОБА_3 (така особа взагалі не є боржником за рішенням Мценського районного суду Орловської області Російської Федерації від 28.04.2014 року у справі № 2-461/14), повідомлення від 29.04.2014 року про вручення поштового відправлення на імя ОСОБА_1 (при цьому рішення іноземного суду було ухвалене 28.04.2014 року).

Вказані копії документів з огляду на таке компетентним судом України не можуть вважатись доказами належного та своєчасного повідомлення відповідача (боржника) про дату, час та місце розгляду іноземним судом цивільної справи, котра стосується прав та обовязків ОСОБА_1.

При цьому згідно зі ст. 11 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах вручення документів засвідчується підтвердженням, підписаним особою, якій вручений документ, і скріпленим офіційною печаткою запитуваної установи, із зазначенням дати вручення і підписом працівника установи, що вручає документ або виданий цією установою інший документ, у якому повинні бути зазначені спосіб, місце і час вручення.

До клопотання не додано документів, які б підтверджували звернення установ юстиції Російської Федерації із дорученнями до компетентних органів України з приводу вручення ОСОБА_1 документів (судових повісток, копії позовної заяви тощо), повязаних із розглядом цивільної справи № 2-461/14, як це передбачено ст.ст. 10,11 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах.

За таких обставин суддя констатує невідповідність клопотання Державної установи Регіональне відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації по Республіці Саха (Якутія) про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Мценського районного суду Орловської області Російської Федерації від 28.04.2014 року у справі № 2-461/14 вимогам ч.1 ст. 466 ЦПК України.

Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених гл. І розд. ХІ ЦПК України , або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала (ч.4 ст. 466 ЦПК України).

Керуючись ст. 3,10,462,466 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи Регіональне відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації по Республіці Саха (Якутія) про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Мценського районного суду Орловської області Російської Федерації від 28.04.2014 року у справі № 2-461/14 - залишити без розгляду.

Вказане клопотання разом із доданими до нього матеріалами повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -