ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/941/19
провадження № 2/691/559/19
УХВАЛА

22 серпня 2019 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Подорога Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 27000 грн. боргу, або, згідно розписки, передати в рахунок боргу земельну ділянку, розміром 2,5 га., що знаходиться на території Вербівської сільської ради.

Ознайомившись з поданою заявою, вважаю, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Позивач, звертаючись до суду з вище зазначеним позовом, не дотрималася вимог п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема, у позовній заяві не визначено спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; не викладено обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі. Визначення змісту та розміру позовних вимог є правом саме позивача, а не суду. У випадку задоволення позовної вимоги судове рішення має бути чітким та зрозумілим для виконання, зокрема, для державного виконавця на випадок його примусового виконання.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з указаним позовом, просить стягнути з відповідача грошові кошти або передати в рахунок боргу земельну ділянку. При цьому, позивач не конкретизує, яким саме способом вона має намір захистити своє порушене право: чи стягнути з відповідача грошові кошти, чи отримати в рахунок боргу земельну ділянку. Суд не вправі самостійно визначати спосіб захисту прав позивача, оскільки це суперечитиме принципу диспозитивності цивільного процесу.

Крім цього, якщо у позовній заяві ставиться питання про передачу в рахунок боргу земельної ділянки, то позивач повинна викласти й обґрунтування позовних вимог, із зазначенням норми закону чи договору, який позивач просить застосувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вище зазначене, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачеві строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 175 - 177, 185 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині даної ухвали і надання їх суду в строк, який не перевищує десяти днів, з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Подорога