ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 грудня 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів: Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на іпотечне майно, зобов`язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на іпотечне майно, зобов`язання вчинити певні дії задоволенні частково.

Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки за іпотечним договором №0/1 від 27.05.2008 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , вартість 827333 АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 : 38,5 кв.м., що АДРЕСА_4 будинку АДРЕСА_5 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №0 від 27.05.2008р. в сумі 3028344 грн. 96 коп., що складається з: заборгованості по тілу кредиту в сумі 1523630 грн. 99 коп., заборгованість по відсоткам в сумі 1504713 грн. 95 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено, також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.55-56).

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2018 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення суду задоволено.

Доповнено рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на іпотечне майно, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на іпотечне майно, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки за іпотечним договором №0/1 від 27.05.2008 р., а саме на квартиру АДРЕСА_1 , вартість 827333 АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 : 38,5 кв.м., житловою площею 23,5 кв.м., що знаходиться в будинку АДРЕСА_5 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №0 від 27.05.2008 р. в сумі 3028344 грн. 96 коп., що складається з: заборгованості по тілу кредиту в сумі 1523630 грн. 99 коп., заборгованість по відсоткам в сумі 1504713 грн. 95 коп. (а.с.98-99).

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 вернулася до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року (а.с.104 а-109).

20 травня 2019 року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року, а ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2019 року справу призначено до розгляду в апеляційному суді (а.с. 128-129).

Між тим, в ході судового розгляду встановлено, що вирішуючи питання про поновлення процесуального строку та відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку щодо цього, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на іпотечне майно, зобов`язання вчинити певні дії задоволенні частково.

Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки за іпотечним договором №0/1 від 27.05.2008 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , вартість 827333 АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 : 38,5 кв.м., що АДРЕСА_4 будинку АДРЕСА_5 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №0 від 27.05.2008р. в сумі 3028344 грн. 96 коп., що складається з: заборгованості по тілу кредиту в сумі 1523630 грн. 99 коп., заборгованість по відсоткам в сумі 1504713 грн. 95 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено, також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.55-56).

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2018 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення суду задоволено.

Доповнено рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на іпотечне майно, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на іпотечне майно, зобов`язання вчинити певні дії задоволенні частково.

Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки за іпотечним договором №0/1 від 27.05.2008 р., а саме на квартиру АДРЕСА_1 , вартість 827333 АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 : 38,5 кв.м., житловою площею 23,5 кв.м., що знаходиться в будинку АДРЕСА_5 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №0 від 27.05.2008 р. в сумі 3028344 грн. 96 коп., що складається з: заборгованості по тілу кредиту в сумі 1523630 грн. 99 коп., заборгованість по відсоткам в сумі 1504713 грн. 95 коп. (а.с.98-99).

22.05.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду 1 інстанції із заявою про перегляд заочного рішення (а.с.69-70).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2017 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на іпотечне майно, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення (а.с.78-79).

22 квітня 2019 року не погодившись із вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського апеляційного суду із апеляційної скаргою, в якій просила поновити процесуальний строк на оскарження рішення суду 1 інстанції, посилаючись на те, що рішення суду 1 інстанції було отримано її батьком поштою тільки 12 травня 2017 року, після чого вона за допомогою представника подала до районного суду заяву про перегляд заочного рішення. 02 червня 2017 року ухвалою Бабушкінського районного суду їй було відмовлено в перегляді заочного рішення, а заяву про його перегляд було залишено без задоволення. Про зазначений факт їй нічого відомо не було, оскільки вона не отримувала, а ні повісток на розгляд заяви про перегляд заочного рішення, а ні ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Більш того зазначає, що вона з 20 вересня 2015 року постійно проживає та працює в США, та ніяким чином не могла дізнатися про факт винесення ухвали про перегляд заочного рішення. Цей факт підтверджує за допомогою повної копії її закордонного паспорту в якому стоїть відмітка про перетин державного кордону США 20.09.2015 року та відсутня відмітка про виїзд з території США. Проте її представником було направлено 07 червня 2017 року на адресу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська апеляційну скаргу на вказане рішення суду від 27 січня 2015 року, що підтверджується, як вона зазначає, відповідною поштовою квитанцією, яка з невідомих їй причин не була отримана судом першої інстанції.

15 квітня 2019 року від представників ФГВФО її матері стало відомо про той факт, що дане рішення набрало законної сили, а право власності на предмет іпотеки зареєстровано за ПАТ «ДельтаБанк» (а.с.104а-109).

З урахуванням зазначено, вона повторно подала апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для поновлення процесуального строку та відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України в редакції 2004 року, що діяв на момент ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

П.п. 13 Перехідних положень розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України в редакції 2017 року, який набрав законної сили з 15.12.2017 року, визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме: з апеляційної скарги, апелянт ОСОБА_1 зазначаючи поважність пропуску строку на оскарження рішення посилається на те, що через свого представника 07.06.2017 року направила апеляційну скаргу на адресу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, яка з невідомих їй причин не була отримала судом 1 інстанції, зазначаючи, що це підтверджується поштовою квитанцією.

Однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення 07.06.2017 року відповідачем або її представником апеляційної скарги на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року на адресу суду 1 інстанції.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та, як особисто вона зазначає, і її представник, були належним чином повідомлені про існування оскаржуваного рішення ще з травня 2017 року.

Проте, як вже зазначалось вище, апеляційна скарга на рішення суду була подана ОСОБА_1 лише 22 квітня 2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.104а).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми слід дійти висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Як вже було зазначено раніше, відповідач ОСОБА_1 та її представник були обізнані про існування рішення суду з травня 2017 року. На обставини непереборної сили заявники не посилались.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Такаж позиція висловлена в постанові Верховного суду від 14.02.2018 року у справі №754/9100/14-ц (провадження №61-4359св18).

За таких обставин, колегія судді вважає за необхідне зняти з апеляційного розгляду вищевказану цивільну справу, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на іпотечне майно, зобов`язання вчинити певні дії - закрити та відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Зняти з апеляційного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на іпотечне майно, зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на іпотечне майно, зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: