Провадження № 2/307/62/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Цонинець Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2звернулися в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог зазначили, що 22 серпня 2015 року між ними та ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр - Україна», яке на даний час змінило назву на ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», і ТОВ «Інтеравіа» фактично був укладений договір перевезення і відповідачі зобов'язалися перевезти їх до пункту призначення в м. Харків, доставити довірений їм ними багаж до пункту призначення в м. Харків та видати його їм, а вони зобов'язалися сплатити встановлену плату за проїзд та перевезення вантажу. Підтвердженням укладення договору від 22.08.2015 року про перевезення їх та багажу на рейс UTN5712 є пасажирські квитки за №176 та №177, а також багажні квитанції №UTN911477, №UTN911478. 22 серпня 2015 року, повертаючись додому з їх медового місяця, який провели в Туреччині, вони здійснювали переліт рейсом UTN5712 авіакомпанії відповідача. В аеропорту в м. Анталія вони здали багаж відповідачам, які несуть за нього відповідальність для перевезення його до пункту призначення в м. Харків, що підтверджується багажними квитанціями №UTN911477, №UTN911478, в яких вказано кількість місць та вага, прийнята до перевезення багажу. В аеропорту Харкова при отриманні свого багажу, який складався з двох сумок, а саме: маленької червоної пляжної сумки; великої чорної валізи на колесищах, вони виявили втрату однієї їхньої сумки, а саме: великої чорної валізи на колесищах, тобто їм не видали в повному обсязі їх зареєстрований та довірений відповідачам багаж. В цьому багажу, тобто у великій чорній валізі на колесищах, знаходився увесь їхній основний одяг, їхнє взуття та частина апаратури, а саме: два жіночих плаття, два сарафани, новий чоловічий костюм вартістю 10200 гривень (товарний чек ТРЦ «Дафі» від 08.07.2015 року), три одиниці чоловічих шортів, п'ять одиниць жіночих шортів, дві куртки та одна футболка на суму 787 гривень (товарний чек магазин «Stradsvarius» від 13.07.2015 року, чек магазину «Stradsvarius» на суму 1117 гривень від 01.08.2015 року та чек на суму 280 гривень магазину ФОП «Гайда» від 10.06.2015 року), один жіночий комбідрес, вартістю 1199 гривень (товарний чек «OYSHO» від 01.08.2015 року, один комбінезон вартістю 899 гривень (товарний чек «OYSHO» від 07.08.2015 року, три жіночі спідниці, літні чоловічі брюки, дві пари жіночих босоніжок, чоловічі кросівки, чоловічі туфлі, пляжне чоловіче та жіноче взуття, три жіночих парео, два жіночих купальники, дві одиниці чоловічих плавок для купання, чоловіча та нова жіноча білизна (жіночі труси, вартістю 322 гривень 91 копійка, товарний чек магазин «РОСТ» від 05.08.2015 року), туалетне приладдя на двох, в тому числі жіночі духи та чоловіча туалетна вода, невеликий планшет, в якому знаходились дуже дорогі їм знімки та медикаменти. Також в цій валізі знаходились подарунки їх батькам, які вони купили в Туреччині та мали намір подарувати їм після приїзду з відпустки. Представником ТОВ «Інтеравіа» 22.08.2015 року в аеропорту Харкова був складений та оформлений акт про неналежне перевезення багажу - РІR. При оформленні цього акту працівником відповідачів була допущена помилка, а саме: не була зважена вручена їм та отримана ними друга сумка, а саме: маленька червона пляжна сумка. Тільки через тиждень, коли вони знову приїхали в аеропорт 23 серпня 2015 року, представники ТОВ «Авіакомпанія» ЮТейр - Україна» сказали їм, що вони повинні були зважити сумку яку вони отримали, але це не їхня вина. Вони потрапили в таку ситуацію вперше в житті, однак працівники відповідачів вже потрапляли в подібні ситуації, а всю вину в цій дуже неприємній для них ситуації хочуть покласти на них. Згідно багажних квитанцій за № UTN911477, №UTN911478, які оформлені на ім'я ОСОБА_1, вказані багаж: кількість дві штуки (сумки), вага - 32 кг. (загальна вага двох сумок). Вона неодноразово зверталася з відповідними заявами та документами до представників відповідачів, а саме із заявою від 30.08.2015 року, зі скаргами від 16.09.2015 року, з претензіями від 02.10.2015 року та від 09.10.2015 року для врегулювання цієї неприємної для неї та її чоловіка ситуації. Так, в аеропорту м. Харкова 30.08.2015 року їй надали бланк на ім'я Генерального директора ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» ОСОБА_5 і після написання заяви про розшук багажу та виплату компенсації на наданому їй бланку, її у неї забрали в аеропорту. Також, 16.09.2015 року, вони з чоловіком відправили до ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр - Україна» скаргу на англійській мові рекомендованим листом з повідомленням №721, яку ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр - Україна» отримала 21.09.2015 року, але відповідь на скаргу не була надана. До цієї скарги були надані копії чеків на новий одяг, який залишився у втраченому багажу, фотографія червоної сумки, яка ними була отримана, свідоцтво про одруження, переклад скарги з англійської мови на українську мову, дві багажні квитанції, білет, фото сторінки закордонного паспорту ОСОБА_1, фото акту про неналежне перевезення багажу - PIR, фото першої сторінки запиту до а/п Анталія. З аналогічною скаргою від 16.09.2015 року вони звернулися і до ТОВ «Інтеравія», яку вони відправили рекомендованим листом з повідомленням №730. До цієї скарги були надані: скарга на англійській мові, її переклад на українську мову та додатки: дві багажні квитанції, білет, закордонний паспорт ОСОБА_1, акт про неналежне перевезення багажу - PIR, запит до а/п Анталія. Цю скаргу ТОВ «Інтравія» отримало 21.09.2015 року. Крім того, дану скаргу, у електронному вигляді її чоловік також 16.09.2015 року відправив на електронну адресу «» до відповідача To«Interavia» LTD, на яку 24.09.2015 року була отримана електронна відповідь у вкладених до відповіді файлах, в яких ОСОБА_6 надав пояснення. Також, до ТОВ «Інтеравіа» 09.10.2015 року вони ще направили рекомендованим листом з повідомленням №919 претензію у зв'язку з втратою багажу як доповнення до раніше наданої скарги від 16.09.2015 року, яку ТОВ «Інтеравіа» отримало 19.10.2015 року. Ними була отримана відповідь на претензію від 16.09.2015 року від ТОВ «Інтеравіа» за №01-12-378 від 06.11.2015 року про те, що ТОВ «Інтеравіа» є обслуговуючою компанією та не несе відповідальності перед пасажирами за втрату багажу, а відповідальність за це несе перевізник. Не отримавши своєчасної відповіді від ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр - Україна» на їхню заяву від 30.08.2015 року, а отримавши від робітника в аеропорту адресу ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр - Україна», вони відправили 02.10.2015 року рекомендованим листом з повідомленням №886 претензію з додатками на ім'я Генерального директора ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр - Україна» ОСОБА_5 Цей лист вони були вимушені розшукувати через офіційний сайт «Укрпошта». Звернувшись 28.10.2015 року із запитом на офіційний сайт «Укрпошти» про отримання і вручення вказаного рекомендованого листа, вони отримали відповідь в електронній формі про те, що об'єктом поштового зв'язку КИЇВ 150 з індексом 03150-09.10.2015 року було направлено адресату повторне повідомлення про надходження на його адресу поштового відправлення за номером 886. Тільки після закінчення встановленого строку зберігання в Укрпошті в м. Києві листа, у зв'язку з неотриманням його адресатом, він був повернутий їм 07.11.2015 року. При отриманні 14.11.2015 року нею цього відправлення на Укрпошті з неї стягнули ще і сплату за повернення у сумі 8 гривень 70 копійок. Усі їхні звернення до відповідачів для врегулювання цієї неприємної для неї та її чоловіка ситуації не дали результату. Втрачений багаж їм не було повернуто, нею було отримано тільки маленька частина спричиненої відповідачами шкоди. Ними була отримана відповідь ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» за №0992 від 02.10.2015 року на заяву від 30.08.2015 року, про те, що авіакомпанія відшкодує заподіяну шкоду тільки у розмірі 114 СПЗ в гривневому еквіваленті, тобто авіакомпанія фактично визнала їх багаж втраченим. Пізніше вони довідалися, що на їхню адресу надійшов грошовий переказ. Так, нею було отримано «Службова видача» у сумі 2819 гривень 64 копійки згідно «Службового чеку» Укрпошти від 21.01.2016 року. Позивачі вважають, що по-перше: їхній з чоловіком багаж, разом із втраченою чорною валізою на колесищах, коштує набагато більше тієї суми, яку авіакомпанія добровільно відшкодувала, по-друге: згідно з діючим законодавством перевізник повинен відшкодувати суму 1131 СПЗ в гривневому еквіваленті стосовно кожного пасажира, тобто 2262 СПЗ в гривневому еквіваленті їй та чоловікові разом. Також, до наступного часу ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр - Україна» не повідомило їх про задоволення чи відхилення направленої до їх адреси претензії. Така претензія та додані до неї документи були направлені цінним листом №630 з описом вкладення 20.11.2015 року. Такими діями ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр - Україна» порушує вимоги чинного законодавства та ухиляється від відповідальності за втрату їхнього зареєстрованого у встановленому порядку багажу. Не отримавши, на протязі деякого часу рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №630, вони з чоловіком були вимушені 15.03.2016 року зробити запит на офіційному сайті «Укрпошта» про отримання і вручення листа - та отримали відповідь в електронній формі про те, що відправлення за №630 від 20.11.2015 року було вручене 01.12.2015 року ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр - Україна» за довіреністю. Їм також була завдана і моральна шкода. Їхня моральна шкода полягає і в етичних стражданнях, а саме в тому, що вони були вимушені неодноразово приїжджати до аеропорту, витрачаючи при цьому їхній час та гроші на проїзд тому, що співробітники відповідачів спочатку давали їм інформацію, що багаж знайдений та він буде доставлений до аеропорту. Моральна шкода також завдана недбалим відношенням співробітників відповідачів до них. Через втрату відповідачами їхнього багажу вони понесли душевні страждання, а саме: неспокій, нервозність, сором, приниження, страх, відчай. Також, вони позбавлені реалізувати свої звички та побажання, можливості користування загубленими речами, які їм дорогі, можливості реалізувати свої права споживача, були вимушені витратити час на пошуки нових речей, на їх придбання. Також погіршилися відносини в їхній сім'ї, вони почали сваритися. Відчуваючи нервові переживання, вони змушені були деякий час приймати заспокійливі медичні препарати та звертатись до лікувальних закладів. Так, 03.09.2015 року, з постійним головним болем вона була вимушена звернутись до лікаря у консультативно-поліклінічне відділення «Інституту неврології, психіатрії та наркології НАМН України». Також, 18.09.2015 року, вона була вимушена зробити магнітно-резонансну томографію голови у Науково-виробничому підприємстві «МРТ- Центр». Крім того, що вони вели пошуки їхнього вантажу по телефону, вони двічі на тиждень дзвонили за номером НОМЕР_2 оператору, який їм розповідав, що вони шукають багаж. Кожного разу, коли вони зверталися в аеропорт з приводу розшуку, робітники відділу пошуку починали задавати ті ж самі питання, що задавали з самого початку. Також, з приводу втрати їхнього багажу, вони неодноразово спілкувалися з ОСОБА_7 за телефоном НОМЕР_1. Коли минув 21 день, її чоловік зателефонував ОСОБА_7, яка йому розповіла, що комісія, яка буде вирішувати яку суму грошей їм компенсувати, буде рахувати вагу по 16 кг у кожному багажу, тобто маленька червона пляжна сумка та велика чорна валіза на колесищах будуть вважатися вагою по 16 кг. Однак, згідно бажаних квитанцій за № UTN911477, №UTN911478, які оформлені на ім'я ОСОБА_1, вказаний багаж: кількість 2 штуки, вагою 32 кг. На день польоту, 22 серпня 2015 року та в теперішній час вони разом з чоловіком є студентами університетів денної форми навчання на держбюджеті. Вони обидва отримують стипендії, ніде не працюють та фактично знаходяться на утриманні батьків. Все вищеперераховане негативно позначилося на їхньому з чоловіком фізичному та душевному самопочутті та спричинило їм моральні страждання. Вважають, що сума відшкодування завданої їм моральної шкоди з урахуванням тяжкості та тривалості їхніх моральних страждань повинна складати 10000 гривень, тобто по 5000 гривень кожному з них.

З урахування заяви про збільшення позовних вимог просять стягнути з ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» та ТОВ «Інтеравіа» на їх користь заподіяну шкоду у сумі 2262 СПЗ в гривневому еквіваленті 77146,86 гривень, матеріальну шкоду у розмірі 15933,18 гривень та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень (по п'ять тисяч гривень на кожного).

Представник відповідача ТОВ «Інтеравіа» Сураєв О.В. надіслав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що ТОВ «Інтеравіа» є обслуговуючою компанією при здійсненні рейсів перевізника, а саме ТОВ «Авіакомпанії ЮТейр-Україна» і за законодавством України не несе відповідальності за перевезення пасажирів та багаж, оскільки таку відповідальність відповідно до Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 23.11.2012 року №735 покладено на перевізника, а саме ТОВ «Авіакомпанія ЮТейр-Україна». Квиток, відповідно до пункту 2 глави 1 розділу 4 Правил надає право пасажирам на переліт відповідним рейсом і зобов'язує саме перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу. ТОВ «Інтеравіа» не є перевізником і не може нести відповідальність за перевезення пасажирів та багажу. Законодавством та правилами не передбачено відповідальності обслуговуючої компанії за те, що багаж не було зважено. Дії представника ТОВ «Інтеравіа» з даного питання детально викладено в пояснювальній записці, яка є в матеріалах справи. На їх думку, додані позивачами до матеріалів справи копії квитанцій про придбання речей на суму 15993,18 гривень, а також фотографії, не підтверджують. що саме ці речі були у валізі, яка втрачена позивачами. Просять в задоволенні позову відмовити (Т.1 а.с.78-81).

Представник відповідача ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» Антонов К.А. надіслав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що про прийняте Авіакомпанією рішення за результатами розгляду претензії від 30.08.2015 року ОСОБА_1 було поінформовано листом Авіакомпанії №0992 від 02.10.2015 року. Згідно з прийнятим рішенням Авіакомпанія зобов'язалася відшкодувати нанесену шкоду в розмірі 114 СПЗ відповідно в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день прийняття рішення. Колегіальне рішення про здійснення позивачу виплати було прийнято на засіданні претензійної комісії, що відбулася 02.10.2015 року. Під час прийняття відповідного рішення претензійна комісія керувалася зокрема, Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 30.11.2012 року за №735, а також наказом ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» №15/ОД від 04.02.2015 року, яким встановлено розміри та механізм визначення компенсаційних сум у випадку неналежного перевезення зареєстрованого багажу. Суми в розмірі 1131 СПЗ й 1000 СПЗ не є фіксовано визначеними й безспірними при визначенні розміру компенсації. Дані суми за своїм змістом визначають допустимий граничний (обмежувальний) розмір можливої компенсації пасажира, який може бути перевищено лише у встановлених випадках. Це означає, що в залежності від обставин, за результатами розгляду претензії пасажира щодо неналежного перевезення багажу Правилами та Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних, повітряних перевезень дозволено Авіакомпанії прийняти рішення про здійснення відшкодування, розмір якого може бути й меншим граничної суми відповідальності, визначеної пунктом 2 Глави 2 Розділу ХХVІІ Правил та пунктом 2 статті 22 Конвенції. Для визначення суми компенсації, що підлягала виплаті за результатами розгляду претензії позивача, було здійснено розрахунок, виходячи з ваги втраченої одиниці багажу, зазначеної в акті про неналежне перевезення багажу, помноженої на розмір встановленої компенсації за один кілограм зареєстрованого багажу в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на дату прийняття рішення за претензією пасажира. Виплата остаточної суми компенсації за неналежне перевезення зареєстрованого багажу було здійснено позивачу у національній валюті в безготівковій формі шляхом поштового переказу відповідно до вартості національної валюти у спеціальних правах запозичення на дату прийняття рішення за претензією пасажира. При визначенні ваги втраченої одиниці багажу позивача Авіакомпанія керувалась даними пасажирського маніфесту, так як в даному позивачами PIR відсутні відповідні вагові показники. Згідно даних пасажирського маніфесту рейсу багаж пасажира ОСОБА_1 складався з двох одиниць по 16-ть кілограм кожна. Отже, розмір суми, яка підлягала виплаті позивачу в якості відшкодування завданої шкоди у зв'язку із неналежним перевезенням зареєстрованого багажу підтверджений документально та не перевищив встановлені Правила межі відповідальності перевізника. Позовні вимоги ОСОБА_2 до Авіакомпанії взагалі не повинні розглядатися судом з огляду на наступне. Пасажир Gres/Georgiy під час здійснення реєстрації на рейс UTN 5712/22.08.2015 в аеропорту Анталія не надав жодної одиниці багажу для прийняття до перевезення. Зазначене підтверджується даними пасажирського маніфесту рейсу. Внаслідок цього, Авіакомпанією не було надано пасажиру Gres/Georgiy багажу ідентифікаційну бирку на його місце зареєстрованого багажу, як це передбачено пунктом 3 статті Конвенція про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень. ОСОБА_2 не звертався до Авіакомпанії в установленому порядку з будь-якими претензіями стосовно неналежного перевезення зареєстрованого багажу та не надав жодних документів з цього приводу. В обґрунтування своїх вимог позивачами надані, зокрема копії фотографій, які начебто містять інформацію про речі, котрі були передані позивачами для перевезення. Копії фотографій є чорно-білими, внаслідок чого не можна встановити індивідуально властиві ознаки зображених на них речей, зокрема, й щодо відповідності тим кольорам, які описують позивачі під кожною річчю. На самих фотографіях не міститься жодної інформації та будь-яких даних відносно того, коли саме і де дані фотографії були зроблені. На деяких копіях фотографій зображені фізичні особи, яких не можна ідентифікувати як позивачів, зокрема, на одній з фотографій фізична особа сфотографована з вдягненими сонцезахисними (темними) окулярами на лиці, а на іншій фотографії зображена фізична особа, чиє лице майже повністю закрите стороннім предметом (можливо мобільним телефоном, за допомогою якого була зроблена така фотографія). Інша частина фотографій зроблена вночі, що також не дає стовідсоткової можливості стверджувати про зображення на них саме позивачів. Щодо моральної шкоди, ні Цивільний кодекс, ні Монреальська Конвенція, ні Правила, ні Умови договору на повітряне перевезення не передбачають відшкодування заподіяної моральної шкоди міжнародним авіаперевізником, а тому вимоги позивачів щодо її відшкодування є безпідставними. При цьому, перевізник за загальними правилами ІАТА та спеціальним законодавством України не несе відповідальність за моральну шкоду, як за і не одержаний прибуток та інші непрямі збитки, понесені пасажиром через несправне перевезення у міжнародному повітряному сполученні, оскільки відповідальність перевізника обмежена нормами Варшавської Конвенції , Монреальської конвенції, пунктами 16.1, 16.3.5 Загальних правил ІАТА з питань обслуговування пасажирів та вимогам Правил. Просять в задоволенні позову відмовити (Т.2 а.с.15-20).

Позивачі та їх представник ОСОБА_11, які брали участь в судовому засіданні в режимі відео-конференції, позовні вимоги підтримали та просить їх задовольнити.

Представник ТОВ « Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» в судове засідання не з»явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності,, а тому суд в порядку ст.223 ЦПК України розглянув справу в його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник ТОВ «Інтеравія» в судове засідання не з»явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст.223 ЦПК України розглянув справу в його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 2015 року між позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр - Україна», яка змінила назву на ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», був укладений договір на перевезення за маршрутом Анталія - Харків з датою вильоту з Анталії - 22 серпня 2015 року.

22 серпня 2015 року позивачі поверталася з Анталії (Туреччина) до Харкова (Україна) рейсом UTN 5712, що підтверджується копіями пасажирських квитків за №176 та №177, при цьому в пасажирському квитку за №176, виданого на ім'я ОСОБА_1, зазначено, що її багаж складався з двох одиниць, вагою 32 кг., а в пасажирському квитку за №177, виданого на ім'я ОСОБА_2, зазначено, що в нього при перельоті був відсутній багаж (Т.1 а.с.14).

Згідно виданих на ім'я ОСОБА_1 багажних квитанцій за №UTN911477, №UTN911478 підтверджується, що при перельоті з Анталії в Харків вона мала дві одиниці багажу, який був зареєстрований (Т.1 а.с.15).

У зв'язку з втратою багажу 22 серпня 2015 року був оформлений акт про неналежне перевезення «Ргорегtу irregularity Рероrt (RІР)», в якому зафіксовано, що позивачка ОСОБА_1 в Харкові не отримала одну одиницю багажу за багажною квитанцією №UTN911478 (Т.1 а.с.16).

30 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Генерального директора ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна», в якій зазначила, що просить розшукати її багаж номер UTN911478 або виплатити грошову компенсацію у розмірі 700 доларів США (Т.1 а.с.17).

Листом в.о. Генерального директора ТОВ «Авіакомпанія «Ютейрн-Україна» від 2 жовтня 2015 року за №0992 ОСОБА_1 повідомлено, що згідно її заяви від 30.08.2015 року щодо зникнення багажу, розшукові дії не дали позитивних результатів і у зв'язку з цим вирішено відшкодувати їй нанесену шкоду. Таким чином, Авіакомпанія відшкодує їй шкоду в розмірі 114 СПЗ у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день прийняття такого рішення (Т.1 а.с.18).

16 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою в адресу ТОВ «Інтеравіа», в якій зазначила про зникнення багажу, який так і не знайдено та просила відшкодувати завдану їй шкоду, яку з описом було відправлено рекомендованим листом адресату (Т.1 а.с.20-21).

9 жовтня 2015 року ОСОБА_1 направила в адресу ТОВ «Інтеравіа» претензію у зв'язку з втратою багажу (Т.1 а.с.27-30).

Згідно листа ТОВ «Інтеравіа» від 06.11.2015 року за №01-12-378 ОСОБА_1 повідомлено, що ТОВ «Інтеравіа» як обслуговуюча компанія при здійсненні рейсів ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» не несе відповідальності при втраті багажу (Т.1 а.с.31).

2 жовтня 2015 року та 18 листопада 2015 року ОСОБА_1 направила в адресу ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» претензію у зв'язку з втратою багажу (Т.1 а.с.47-49, 52-54).

Згідно довідки №492 Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України консультативно-поліклінічне відділення ОСОБА_1 пройшла медичний огляд і їй були призначені відповідні медикаменти (Т 1.а.с.65).

Згідно магнітно-резонансної томографії науково-виробничого підприємства «МРТ-Центр» ОСОБА_1 пройшла медичний огляд і їй поставлено діагноз - помірна зовнішня гідроцефалія (Т 1.а.с.66)

Відповідно до протоколу засідання претензійної комісії ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» від 02.10.2015 року за №20 вирішено претензію ОСОБА_1 у зв'язку з втратою багажу задовольнити і відшкодувати їй шкоду в розмірі 114 СПЗ відповідно в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 22.10.2015 року, шляхом поштового переказу, про що листом №0992 від 02.10.2015 року повідомлено ОСОБА_1 (Т.2 а.с.21-23, 24).

Відповідно до наказу ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» від 05.10.2015 року за №129/ОД головному бухгалтеру доручено виплатити ОСОБА_1 суму компенсації, з урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб згідно чинного законодавства України, в розмірі 114 СПЗ у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 02.10.2015 року (Т.2 а.с.25)..

Згідно наказу ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» від 04.02.2015 року за №15/ОД встановлено розміри компенсацій пасажирам у випадку знищення, втрати, пошкодження або затримки в перевезенні зареєстрованого багажу, зокрема 8 доларів США за 1 кілограм - у разі неналежного перевезення одиниці багажу вагою до 10 кілограм, 10 доларів США за 1 кілограм - у разі неналежного перевезення одиниці багажу вагою від 11 до 19 кілограм, 20 доларів США за 1 кілограм - у разі неналежного перевезення одиниці багажу вагою 20 кілограм і більше, за умови, що такий багаж не перевищує встановлені норми безкоштовного перевезення багажу, 10 доларів США за 1 кілограм - у випадку часткової втрати зареєстрованого багажу, 10 доларів США за 1 кілограм - у разі неналежного перевезення одиниці багажу вагою до 1 кілограма, у разі неналежного перевезення багажу із заявленою цінністю розмір компенсації визначається сумо. Заявленої цінності багажу (Т.2 а.с.26-27).

Згідно пасажирського маніфесту при здійсненні 22 серпня 2016 року рейсу UTN 5712 багаж ОСОБА_1 складався з двох одиниць багажу, вагою 32 кілограми (Т.2 а.с.28-31).

Відповідно до службового чеку від 21 січня 2016 року позивачці ОСОБА_1 було відшкодовано ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» 2819,64 гривень внаслідок втрати багажу (Т.1 а.с.57).

Допитані позивачі як свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердили, що в серпні 2015 року вони відпочивали в Анталії. В аеропорту в них були дві сумки: одна пляжна, а ніша велика, що підтверджується фотографіями та квитанціями. В них є фото, які підтверджують їхнє місце перебування в готелі, та те, які речі були в сумці, яку було загублено. У валізі були речі особистого вжитку, одяг, взуття, планшет та сувеніри. Вони просили зв'язатися з представниками в Анталії на рахунок їхнього багажу, але їм було відмолено і повідомлено, що цього ніхто не буде робити. Вони переживали за багажу який був загублений і вважають, що їм завдана моральна шкода.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 908 ЦК України встановлено, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами,що видаються відповідно до них.

Відповідно до положень ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Пунктом 4 Розділу І Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року № 735 (далі - Правила) передбачено, що авіаційний перевізник, що провадить діяльність, - перевізник, який виконує або має намір виконувати рейс за договором з пасажиром або за дорученням іншої особи, юридичної або фізичної, яка має контракт з цим пасажиром, перевозить або бере на себе зобов'язання перевезти пасажира та/або його багаж згідно з квитком, а також бере на себе зобов'язання надати всі інші послуги, що пов'язані з таким перевезенням, незалежно від того, чи є ця юридична або фізична особа фактичним перевізником або перевізником за договором.

Згідно із пунктом 2 Глави 5 Розділу XXVII Правил відповідальність перевізника у випадку знищення, втрати, пошкодження або затримки в перевезенні зареєстрованого багажу обмежується сумою 1131 СПЗ (за мінімальну норму безкоштовного перевезення багажу, встановлену уповноваженим органом з питань цивільної авіації) стосовно кожного пасажира. Пунктом 5 Глави 3 Розділу XXVIII Правил також закріплено обмежувальний розмір відповідальності перевізника щодо знищеного або втраченого багажу в сумі 1131 СПЗ.

Згідно п.п. 6, 7 глави 1 розділу XII Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 року за №735, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.12.2012 року за № 2219/22531, реєстрація багажу за вибором перевізника може здійснюватися відповідно до вагової концепції (baggage weight concept) або поштучної концепції (baggage piece concept), тобто комбінацією характеристик ваги, розміру, кількості місць. Після прийняття перевізником багажу до перевезення цей багаж переходить під відповідальність перевізника, що підтверджується виданим пасажиру відривним талоном багажної ідентифікаційної бирки та багажною квитанцією щодо кількості та ваги місць, які прийняті до перевезення. При цьому згідно п.1 глави 1 розділу ІV Правил, пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 22 Монреальської Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28.05.1999 року відповідальність перевізника у випадку знищення, утрати, пошкодження або затримки в перевезенні багажу обмежується сумою 1000 спеціальних прав запозичення стосовно кожного пасажира, за винятком випадків, коли пасажир зробив у момент передачі зареєстрованого багажу перевізнику особливу заяву про заінтересованість у доставці та сплатив додатковий збір, якщо це необхідно. У цьому випадку перевізник зобов'язаний сплатити суму, що не перевищує заявленої суми, якщо він не доведе, що ця сума перевищує дійсну заінтересованість пасажира в доставці. Відповідальність перевізника у випадку знищення, утрати, пошкодження або затримки в перевезенні вантажу обмежується сумою 17 спеціальних прав запозичення за кілограм, за винятком випадків, коли вантажовідправник зробив у момент передачі вантажного місця перевізнику особливу заяву про заінтересованість у доставці та сплатив додатковий збір, якщо це необхідно. У цьому випадку перевізник зобов'язаний сплатити суму, що не перевищує заявленої суми, якщо він не доведе, що ця сума перевищує дійсну заінтересованість відправника в доставці.

У відповідності до положень ст. 29 Монреальської конвенції, під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв'язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.

При цьому п. 1 глави 1 розділу XXVIII Правил передбачено, що будь-який позов щодо відповідальності перевізника стосовно заподіяної шкоди при перевезенні може бути поданий відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені Монреальською конвенцією та чинним законодавством України, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їх відповідних прав.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок втрати однієї одиниці багажу позивачки ОСОБА_1 при виконанні рейсу UTN 5712 з Анталії в Харків з вини авіаперевізника відповідача ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» (на даний час ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна») позивачці ОСОБА_1 авіаперевізником ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» шляхом поштового переказу було відшкодовано шкоду в розмірі 114 СПЗ, що становило 2819,64 гривень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені в суді обставини та те, що позивачка ОСОБА_1 під час здійснення реєстрації багажу та його подальшої передачі відповідачу ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» не зробила особливу заяву про заінтересованість у доставці, як і не заявила про цінність свого зареєстрованого багажу, як це передбачено пунктом 2 ст. 22 Конвенції та пунктом 1 Глави 3 Розділу XII Правил, а позивач ОСОБА_2 не надав відповідачу ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» для прийняття до перевезення свій багаж, суд вважає, що позивачами в судовому засіданні належними і достовірними доказами не доведено, що втрачений багаж містив саме ті речі загальною вартістю 15933,18 гривень, про які позивачі зазначили у позовній заяві, а тому заявлені вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідача ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» про стягнення на їх користь заподіяної шкоди в сумі 2262 СПЗ, що становить 77146,86 гривень, а також матеріальної шкоди в сумі 15933,18 гривень до задоволення не підлягають.

Беручи до уваги ту обставину, що інший відповідач в даній справі ТОВ «Інтеравіа» перевізником при перевезенніпозивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх багажу при виконанні рейсу UTN 5712 з Анталії в Харків не виступав, зобов'язання на себе по перевезенню пасажирів та доставці багажу не брав, суд вважає, що заявлені вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідача ТОВ «Інтеравіа» про стягнення на їх користь заподіяної шкоди в сумі 2262 СПЗ, що становить 77146,86 гривень, а також матеріальної шкоди в сумі 15933,18 гривень до задоволення теж не підлягають.

Відповідно до статті 926 Цивільного кодексу України позовна давність, порядок пред'явлення позовів у спорах, пов'язаних з перевезеннями у закордонному сполученні, встановлюються міжнародними договорами України, транспортними кодексами (статутами).

Згідно статті 29 Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень, вчиненої у м. Монреаль 28.05.1999 (набрала чинність для України 06.05.2009 року) під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв'язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.

Крім того, згідно із положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Однак, ні ЦК України, ні Монреальська конвенція, ні Правила, ні умови укладеного з пасажиром договору повітряного перевезення не передбачають відшкодування заподіяної моральної шкоди міжнародним авіаперевізником, а тому суд доходить висновку, про необгрунтованість вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди в даному випадку.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачів.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 200, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 22, 29 Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28.05.1999 року, Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 року за №735, ст.ст. 15, 908, 910, 926 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки АДРЕСА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», м. Тячів, вул. Незалежності, будинок №90-а, ідентифікаційний код - 36129430, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа», м. Київ, вул. Лисенка, будинок №4, код ЄДРПОУ - 33240887, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено 18 січня 2019 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко