КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Печерського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Соколової О.М. в м. Київ 27 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) про захист честі та гідності, визнання інформації недостовірною,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про захист честі та гідності, визнання інформації недостовірною.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22:40 в ефірі телеканалу ICTV, що належить ТОВ «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV), транслювалась програма «ІНФОРМАЦІЯ_2», гостем якої був ОСОБА_3 , під час виступу якого ним була поширена недостовірна інформація щодо ОСОБА_1 , яка грубо порушує його особисті немайнові права, а саме право на честь, гідність та ділову репутацію.

Просив визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_3 та ТОВ «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) в телепрограмі «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка транслювалась ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі телеканалу ICTV, наступного змісту: «...другий має бути в Генеральній прокуратурі та суді за причетність до отруєння кандидата в Президенти»; зобов`язати ОСОБА_3 за свій рахунок спростувати недостовірну інформацію, поширену ним в телепрограмі «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка транслювалась ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі телеканалу ICTV, у той же спосіб, у який вона була поширена, з оголошенням в ефірі телеканалу ICTV не пізніше 10 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили повідомлення наступного змісту: «Двадцять шостого березня дві тисячі дев`ятнадцятого року мною під час виступу в телепрограмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» з ОСОБА_4 , поширена інформація, що ОСОБА_1 має бути в Генеральній прокуратурі та суді за причетність до отруєння кандидата в Президенти. Вказана інформація є недостовірною, порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 . Такі мої твердження були голослівними». Зобов`язати ТОВ «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) здійснити трансляцію повідомлення ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації щодо ОСОБА_1 в ефірі телеканалу ICTV, з послідуючим розміщенням цього виступу в мережі інтернет на веб-сторінці телеканалу: ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 грн. в якості відшкодування спричиненої йому моральної шкоди та судові витрати 4226,20 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року справу передано до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд Солом`янському районному суду м. Києва відмовити; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що підсудність справи визначається на момент пред`явлення позову, а оскільки станом на дату подачі позову зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання ОСОБА_3 була квартира АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Печерського району м. Києва, даний позов за правилами підсудності належить розглядати саме в Печерському районному суді м. Києва.

Від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Дейнеки В.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, направлений засобами поштового зв`язку 14 листопада 2019 року, в якому представник відповідача просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Зазначала, що суд не порушив вимог п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 31 ЦПК України, оскільки ухвалу щодо передачі справи за підсудністю прийнято 27 серпня 2019 року під час підготовчого засідання, до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду віднесена до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, і представником відповідача не зазначено причин необхідності їх виклику, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Передаючи справу за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив із того, що з 12 червня 2019 року відповідач зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , а отже справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Однак з такими висновками апеляційний суд не може погодитися, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Із матеріалів справи вбачається, що в травні 2019 року позивач звернувся з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації до ОСОБА_3 та ТОВ «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) за правилами загальної підсудності за місцем проживання відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 15 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно з частиною другою статті 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Із матеріалів справи вбачається, що з позовом до Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 звернувся 30 травня 2019 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року відкрито провадження в справі (а. с. 44).

Згідно даних Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, наданих на запит суду 04 червня 2019 року під час вирішення питання про відкриття провадження в справі, місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване за адресою АДРЕСА_3 (а. с. 43), що територіально відноситься до Печерського району м. Києва, а отже справа прийнята судом до свого провадження із додержанням правил підсудності.

12 серпня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Дейнеки В.М. про передачу справи за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва (а. с. 68), мотивоване тим, що із 12 червня 2019 року місце проживання відповідача зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 , на підтвердження чого надано копію паспортних даних (а. с. 74) та довідку про зняття з реєстрації місця проживання (а. с. 123).

Направляючи справу за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва з тих підстав, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд першої інстанції виходив із помилкового тлумачення ст. ст. 27, 31 ЦПК України та не звернув уваги, що зміна реєстрації місця проживання відповідача після пред`явлення позову не може бути підставою для зміни підсудності з огляду на положення частини другої статті 31 ЦПК України. Дані обставини є лише підставою для направлення йому поштової кореспонденції за належною адресою.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року не можна вважати законною та обґрунтованою, висновки суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю є помилковими і не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, відтак ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Доводами, викладеними представником відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, наведене вище не спростовується.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Разом із тим, вимоги апеляційної скарги про прийняття власної постанови про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю задоволенню не підлягають, оскільки дане питання не належить до компетенції апеляційного суду і має вирішуватися судом першої інстанції.

Також, оскільки апеляційним судом власне рішення не ухвалюється, не здійснюється і розподіл судових витрат в порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України, а тому вимоги апеляційної скарги про розподіл судових витрат також не можуть бути задоволені.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року скасуватиі направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :