24.01.2019 Суддя Шевченко С. В..
Справа № 644/9463/18
Провадження № 4-с/644/15/19
У Х В А Л А

14 січня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Голєніщевої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність, дії та рішення старшого державного виконавця Ісаєнка А.В. та бездіяльність начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ОСОБА_2,

учасники справи: старший державний виконавець Ісаєнко А.В.

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 подав у суд вказану вище скаргу, в якій просив: визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Ісаєнка А.В., яка полягала в тому, що державний виконавець не виніс постанову про прийняття до свого провадження виконавчих проваджень № 49607773 та № 57106210; визнати неправомірними дії з примусового виконання ухваленого не іменем України судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківміськагазу» заборгованості за послуги газопостачання; визнати неправомірними дії державного виконавця по здійсненню примусового виконання судових наказів, виданих 06.05.2015 року та 15.072016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова без одержання авансового платежу; визнати неправомірними дії з примусового виконання зведеного виконавчого провадження № 57106210, виконавчих проваджень 49607773, № 51743433, № 57106266 в частині невнесення до Автоматизованої системи виконавчого провадження процесуальних рішень; визнати незаконними постанови про стягнення виконавчого збору з виконання виконавчого провадження № 51743577 та постанови про стягнення виконавчого збору з примусового виконання провадження № 51743433, а також постанови про стягнення виконавчого збору з виконання судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги газопостачання, постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 28.11.2018 року. Також заявник просив зобовязати державного виконавця скасувати дану постанову про арешт його коштів. Крім того, просив визнати неправомірною бездіяльність начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ОСОБА_2, яка полягала у неналежному контролі за дотриманням старшим державним виконавцем Ісаєнком А.В. вимог законодавства у сфері примусового виконання судових рішень.

ОСОБА_1, який був повідомлений своєчасно та належним чином, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Старший державний виконавець Ісаєнко А.В. в судовому засіданні скаргу не визнав, посилався на те, що ним не виносились постанови про прийняття до свого провадження виконавчих проваджень № 49607773 та № 57106210, так як саме він виносив постанови про початок даних виконавчих проваджень, примусове виконання судових наказів, виданих 06.05.2015 року та 15.07.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, здійснювались ним без одержання авансового платежу, оскільки обовязок внесення авансового платежу виник з 05.10.2016 року, проте виконавчі провадження, на які посилався заявник, були відкриті 10.12.2015 року та 21.07.2016 року, відповідно. Також державний виконавець посилався на те, що всі виконавчі провадження обліковуються в Автоматизованій системі виконавчого провадження і всі процесуальні рішення, які були ним прийняті при виконанні виконавчих проваджень, на які посилався заявник, були внесені до вказаної системи. Крім того, державний виконавець посилався на те, що виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору з виконання виконавчого провадження № 51743577 та постанови про стягнення виконавчого збору з примусового виконання провадження № 51743433, а також постанови про стягнення виконавчого збору з виконання судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги газопостачання, за клопотанням останнього, закінчені, а постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 28.11.2018 року, в частині стягнення цих сум, припинила свою чинність.

Вислухавши пояснення старшого державного виконавця Ісаєнка А.В., дослідивши надані ним суду копії документів та матеріалів виконавчих проваджень, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що старший державний виконавець Ісаєнко А.В. виносив постанови про початок виконавчих проваджень № 49607773 та № 57106210, на підставі яких, в подальшому, здійснював виконавчі дії, відтак судом не встановлено підстав для винесення ОСОБА_3 постанов про прийняття до свого провадження вказаних вище виконавчих проваджень. Також в ході розгляду скарги судом було встановлено, що здійснення виконавчих дій після внесення авансового платежу стягувачем було встановлено з 05.10.2016 року після внесення відповідних змін до Закону України «Про виконавче провадження», проте, примусове виконання судових наказів, виданих 06.05.2015 року та 15.07.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, здійснювались державним виконавцем Ісаєнком А.В. до внесення вказаних змін, а саме з 10.12.2015 року та 21.07.2016 року, відповідно. Також за повідомленням державного виконавця, всі виконавчі провадження обліковуються в Автоматизованій системі виконавчого провадження і всі процесуальні рішення, які були ним прийняті при виконанні виконавчих проваджень, на які посилався заявник, були внесені до вказаної системи, підтвердженням чого є інформація, яка міститься в Системі і яку заявник може отримати шляхом доступу до цієї Автоматизованої системи.

Крім того, судом встановлено, що виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору з виконання виконавчого провадження № 51743577 та постанови про стягнення виконавчого збору з примусового виконання провадження № 51743433, а також постанови про стягнення виконавчого збору з виконання судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги газопостачання, за клопотанням останнього, закінчені, а постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 28.11.2018 року, в частині стягнення цих сум, припинила свою чинність, про що зазначено в наданих суду копіях постанов про закінчення виконавчого провадження № 57106210 та № 57106243 від 14.01.2019 року.

Щодо доводів заявника про те, що державний виконавець здійснював примусове виконання ухваленого не іменем України судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківміськагазу» заборгованості за послуги газопостачання, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, який видається судом, а не ухвалюється іменем України.

З урахуванням викладеного, судом не встановлено порушень державним виконавцем вимог чинного законодавства при здійсненні ним примусового виконання вказаних вище виконавчих проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 24.01.2019 року.

Суддя С.В. Шевченко