Справа № 331/108/18
Провадження № 4-с/331/29/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м.Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Гнатик Г.В.,

при секретарі Дорофєєвої М.А.,

за участі сторін: представника заявника ОСОБА_1 адвоката Кольц Д.М.,

представника Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя Новікової І.О.

представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Кравець О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

В обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 57100665 з примусового виконання виконавчого листа №2/331/429/2018, виданого 22.08.2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про «зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у виконанні робіт, передбачених рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2018 по справі №331/108/18».

05 липня 2019 року ОСОБА_1 до Олександрійського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області подане клопотання про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у ВП №57100665 за виконавчим листом №2/331/429/2018, виданим 22.08.2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. Станом на 23 липня 2019 року заявником відповіді на клопотання про закінчення виконавчого провадження не отримано.

Вказуючи на те, що державним виконавцем виконані усі дії щодо виконання судового рішення, просить суд зобов`язати Олександрівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області закінчити виконавче провадження №57100665 за виконавчим листом №2/331/429/2018, виданим 22.08.2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Кольц Д.М. заявлені в скарзі вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 оскільки вона є необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам. Надала суду відзив на скаргу. Суду пояснила, що на виконанні у Олександрівському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 57100665 з примусового виконання виконавчого листа № №2/331/429/2018, виданого 22.08.2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання рішення. Державним виконавцем на боржника двічі накладався штраф за невиконання рішення суду та направлено звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, що є наслідком повторного невиконання боржником без поважних причин рішення суду. Однак звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Представник стягувача адвокат Кравець О.О. заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що на даний час рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Запоріжжя від 16 липня 2018 року у справі № 331/108/18 не виконано, оскільки ОСОБА_2 не має вільного доступу до квартири АДРЕСА_1 , а отже дії державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження є цілком правомірними.

Зазначає, що відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Вважає, що не має законних підстав для зобов`язання державного виконавця закінчити виконавче провадження.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали виконавчого провадження вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у Олександрівському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 57100665 з примусового виконання виконавчого листа № №2/331/429/2018, виданого 22.08.2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

Судом встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя знаходилась цивільна справа № 331/108/18 (провадження № 2/331/429/2018) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення частки із квартири, що є у спільній частковій власності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/108/18 від 16 липня 2018 року позов задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_2 в натурі у власність частку спільного майна за адресою: квартира АДРЕСА_1 , а саме : частину коридору 1 площею 3,6 кв.м.; кухню 8 площею 21,9 кв.м.; кімнату 9 площею 36,6 кв.м.; кімнату 10 площею 17,9 кв.м.; комору 11 площею 1,3 кв.м.; балкони площею 0,81 кв.м., 1,41 кв.м., а всього приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м., що відповідає частці в 1/2 частині, присвоївши цій ізольованій квартирі АДРЕСА_2 , згідно варіанту розподілу, зазначеного у висновку судового експерта Лещенка К.І. № 2371 від 23.04.2018 року та визнано за ОСОБА_2 право власності на вказане майно.

Виділено ОСОБА_1 в натурі у власність частку спільного майна за адресою: квартира АДРЕСА_1 , а саме: частину коридору 1 площею 7,15 кв.м.; коридор 2 площею 10,00 кв.м.; комору 3 площею 4,5 кв.м.; ванну кімнату площею 12,8 кв.м.; кімнату 5 площею 19,3 кв.м.; кімнату 6 площею 10,1 кв.м.; кімнату 7 площею 18,2 кв.м.; балкони площею 0,66 кв.м., 0,81 кв.м., а всього приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м., що відповідає частці в 1/2 частині, присвоївши цій ізольованій квартирі АДРЕСА_3 , згідно варіанту розподілу, зазначеного у висновку судового експерта Лещенка К.І. № 2371 від 23.04.2018 року та визнано за ОСОБА_1 право власності на вказане майно.

Залишено в загальному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в квартирах АДРЕСА_4 : АДРЕСА_5 частину приміщення 1 площею 7,99 кв.м. - для входу до окремих квартир.

Для ізольованого користування виділеними частинами квартири, зобов`язано ОСОБА_2 виконати наступні роботи: в приміщенні 1 улаштувати дві перегородки з дверними отворами, обладнавши таким чином коридори площею 3,6 кв.м., АДРЕСА_6 99 АДРЕСА_7 .м. та АДРЕСА_6 , 15 кв.м.; квартири АДРЕСА_3 3 АДРЕСА_8 2 обладнати підсобними ( кухня, санвузол, комора, тощо) та житловими приміщеннями з урахуванням вимог ДБН В. 2.2 -15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; квартиру № АДРЕСА_9 /1 та № 3/2 обладнати окремими мережами водопостачання, каналізації, газопостачання, електропостачання та опалення.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у виконанні вищевказаних робіт.

Постановою Запорізького апеляційного суду у справі № 331/429/18 від 05.12.2018р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року у цій справі залишено без змін.

Таким чином, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя суду від 16 липня 2018 року по справі № 331/108/18 (провадження № 2/331/429/2018) набрало законної сили 05 грудня 2018 року.

В провадженні Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на виконанні перебуває виконавче провадження № 57100665 з примусового виконання виконавчого листа № 2/331/429/2018 року, виданого 22 серпня 2018 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя, відповідно до якого для ізольованого користування виділеними частинами квартири, зобов`язано ОСОБА_2 виконати наступні роботи: в приміщенні 1 улаштувати дві перегородки з дверними отворами, обладнавши таким чином коридори площею 3,6 кв.м., АДРЕСА_6 99 АДРЕСА_7 .м. та АДРЕСА_6 , 15 кв.м.; квартири АДРЕСА_3 3 АДРЕСА_10 обладнати підсобними ( кухня, санвузол, комора, тощо) та житловими приміщеннями з урахуванням вимог ДБН В. 2.2 -15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; квартиру № АДРЕСА_9 /1 та № 3/2 обладнати окремими мережами водопостачання, каналізації, газопостачання, електропостачання та опалення. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у виконанні вищевказаних робіт.

31 серпня 2018 року головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду у вигляді 10 робочих днів.

18 січня 2019 року головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області складена вимога про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у виконанні робіт, передбачених рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року, ухваленого по справі № 331/108/18 (провадження № 2/331/429/2018).

Зазначена вимога в той же день 18 січня 2019 року, була вручена особисто ОСОБА_1 під розписку.

23 січня 2019 року головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було здійснено вихід за адресою боржника для перевірки стану виконання рішення суду, проте здійснити перевірку не виявилося за можливе, у зв`язку з відсутністю доступу до квартири, про що складено відповідний акт у присутності стягувача та понятих.

05 квітня 2019 року на адресу Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області надійшла заява представника стягувача ОСОБА_3 , яким повідомлено, що рішення суду станом на 05 квітня 2019 року не виконано, про що складено відповідний акт державним виконавцем.

05 квітня 2019 року головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в порядку ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин у розмірі 1700,00 грн.

23 квітня 2019 року на адресу Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області надійшла заява представника стягувача ОСОБА_3 , яким повідомлено, що рішення суду станом на 05 квітня 2019 року не виконано, про що складено відповідний акт державним виконавцем.

26 квітня 2019 року головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в порядку ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин у розмірі 3400,00 грн.

У зв`язку з невиконанням рішення суду головним державним виконавцем направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення на підставі ст. 382 КК України до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року по справі № 331/108/18 є рішенням немайнового характеру, оскільки за ним ОСОБА_1 , як боржник, зобов`язаний особисто утриматися від вчинення певних дій, зокрема, не чинити перешкоди ОСОБА_2 у виконанні робіт з переобладнання житлового приміщення.

Порядок виконання рішень немайнового характеру врегульований Розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження».

Так, у відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 10 Розділу IX «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016р. № 2832/5) передбачено, що у разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Таким чином, згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень факт закінчення виконання рішення немайнового характеру засвідчується актом, який підписується сторонами виконавчого провадження.

В матеріалах виконавчого провадження відсутній акт про виконання рішення суду немайнового характеру, що в свою чергу свідчить про те, що рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року у справі №331/108/18 не виконано до теперішнього часу, а отже дії державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та є цілком правомірними.

Виходячи зі змісту Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/108/18 від 16 липня 2018 року вбачається те, що ОСОБА_1 зобов`язаний не чинити перешкод ОСОБА_2 протягом всього часу виконання робіт з метою переобладнання квартири АДРЕСА_1 в два окремих ізольованих приміщення.

Представником стягувача вказано про те, що на даний момент ОСОБА_2 не виконала вказані вище роботи, оскільки вона не має вільного доступу до квартири АДРЕСА_1 .

09.04.2019р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя у справі №2/331/429/2018 було постановлено ухвалу, якою відмовлено в задоволенні заяви адвоката Колонтая Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 16.07.2018р. по цивільній справі №2/331/429/2018 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення частки із квартири, що є у спільній частковій власності.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви судом зазначено про те, що рішення суду є цілком зрозумілим. Рішення суду в частині зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у виконанні вищевказаних робіт є цілком зрозумілим та означає не вчинення з боку ОСОБА_1 дій щодо перешкоджання доступу ОСОБА_2 до житлового приміщення та дій, які б унеможливлювали виконання робіт з переобладнання квартири в два ізольовані житлові приміщення.

Під час розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця було встановлено, що ОСОБА_2 не має вільного доступу до спірного житлового приміщення, роботи з переобладнання житлового приміщення не були розпочаті у зв`язку з відсутністю до нього вільного доступу ОСОБА_2 .

Крім того, у відповідності до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

У відповідності до п. 6 Розділу I «Загальні положення» Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016р. № 2832/5) передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

ОСОБА_1 звертаючись зі скаргою на бездіяльність державного виконавця просить суд зобов`язати Олександрівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області закінчити виконавче провадження № 57100665 за виконавчим листом № 2/331/429/2018, виданим 22.08.2018р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

Таким чином, скаржник просить суд зобов`язати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, що в розумінні вимог п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» є неприпустимим.

Частиною 3 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 26, 28, 67 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Г.В.Гнатик