н/п 6/490/366/2019 Справа № 490/5525/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі Дудник Г.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування ухвали суду від 26 червня 2017 року, посилаючись на те, що державним виконавцем при зверненні до суду з поданням були відсутні відомості про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, до того ж на той час він тривалий час проживав за межами України і від отримання кореспонденції не ухилявся. Отже жодних доказів того , що боржник зловживає своїми правами та обов`язками або свідомо ухиляється від виконання рішення суд - немає. Більш того, йому взагглі не було відомо про існування ніби-то боргових зобовязань перед Приват Банком, у зв`язку з чим вважає що станом на теперішній час маються правові підстави для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Державний виконавець та представник стягувача у судове засідання не зявилися, повідомлляися завчасно , пояснень чи заперечень по суті заяви не надали.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

На виконанні Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 23.11.2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 71028,69 грн. на користь ПАТ КБ "Приватбанк".

27.01.2016 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Миколаїв винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена на адресу боржника.

Неодноразово державним виконавцем здійснено виходи за адресою боржника, за якими встановлено, що боржник був відсутній.

Даних про те, що боржник отримував документи виконавчого провадження та виклики державного виконавця матеріали справи не містять.

Згідно повідомлення УДМС України в Миколаївській області від 03.04.2017 р., ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно відповіді ДФС України від 19.06.2017 р. про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, боржник на обліку не перебуває.

Відповідно до відповіді ДФС про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб від 19.06.2017, інформація відсутня.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2017 року тимчасово обмежити у виїзді за межі України ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань покладеного виконавчим написом нотаріуса від 23.11.2015 р., зареєстрованого в реєстрі №6902 - без вилучення паспортного документу.

Згідно даних з Реєстру прав власності на нерухоме майно , боржник має у власності однокімнатну квартиру , розташовану в Центральному районі АДРЕСА_1 .Миколаєва.

Згідно п.. АДРЕСА_2 ) ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України « Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України«Про порядоквиїзду зУкраїни ів`їздув Українугромадян України`від 21.01.1994 регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Таким чином, суд вважає, що оскільки матеріали подання державного виконавця не містять даних про те, що боржник ухиляється від від виконання зобовязань перед стягуваем , а також у боржника наявне майно, яке можливо реалізувати і задовольнити вимоги стягувачів в повному обсязі, тому відсутні правові підстави у застосуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», суд --

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , накладеного згідно ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2017 року.

Ухвалу для виконання направити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала набирає законної сили після її підписання, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.