Постанова

Іменем України

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 464/2778/15-ц

провадження № 61-7239св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18 березня 2016 року у складі судді Борачка М. В. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2016 року у складі суддів: Крайник Н. П., Берези В. І., Мельничук О. Я.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») про стягнення боргу в розмірі 10 150 доларів США та 930 євро.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі договору-анкети № 0400 від 20 листопада 2012 року йому відкрито в ПАТ «УкрСиббанк» накопичувальний рахунок № НОМЕР_3, на який він 04 грудня 2012 року вніс через касу вказаної банківської установи 930 євро, що підтверджується квитанцією № 5 від 04 грудня 2012 року. Крім цього, йому відкрито рахунок № НОМЕР_2, на який він вніс через касу банку 10 150 доларів США, що підтверджується квитанцією № 13 від 07 серпня 2014 року. Разом з тим, банк не виконав зобов'язання щодо повернення вказаних коштів на його вимогу.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18 березня 2016 року позов задоволено. Стягнуто із ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 10 150 доларів США та 930 євро. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 вніс в касу відділення № 864 ПАТ «УкрСиббанк» 930 євро та 10 150 доларів США. Разом з тим, банк не виконав зобов'язання щодо повернення вказаних коштів на його вимогу з тих підстав, що операції з їх внесення не зареєстровані в системі автоматизації банку (комплекс програмного забезпечення) SAP, а квитанції містять явні ознаки підробки. Суд критично оцінює доводи банку щодо підроблення квитанцій, оскільки вони спростовуються висновком експерта № 6/466, складеним 05 лютого 2016 року за результатами проведеної судової технічної експертизи документів. Як вбачається з вказаного висновку, відтиски штампів банківської установи на квитанціях № 5 від 04 грудня 2012 року та № 13 від 07 серпня 2014 року виготовлені за допомогою фотополімерного рельєфного мастичного кліше, відповідають зразкам відтисків, які були надані ПАТ «УкрСиббанк» на експертизу, при цьому слідів виправлень, підчисток, змін в реквізитах не виявлено. Суд не бере до уваги доводи банку щодо відсутності у ОСОБА_1 майнових претензій до ПАТ «УкрСиббанк», про що він особисто зазначив у заяві від 19 лютого 2015 року, оскільки, як пояснив у судовому засіданні позивач ОСОБА_1, у заяві йдеться про відсутність майнових претензій стосовно внесених 20 листопада 2012 року 8 тис. доларів США, які він в подальшому отримав від банку. Дані обставини засвідчуються також квитанцією № 105 від 20 листопада 2012 року про внесення ОСОБА_1 на свій рахунок 8 тис. доларів США та випискою з рахунку № НОМЕР_3, з якої вбачається факт отримання ОСОБА_1 21 грудня 2012 року 8 308,74 доларів США.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позову.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження обґрунтовано тим, що операції щодо внесення позивачем коштів у розмірі 10 150 доларів США та 930 євро не обліковані в системі автоматизації банку. Крім того, не дотримано письмової форми вчинення договору банківського вкладу, оскільки квитанції на прийняття готівки скріплені печаткою, що була закріплена за колишнім начальником відділення банку № 864 ОСОБА_3, яка не мала повноважень на прийняття готівки від клієнтів. Суди безпідставно відхилили клопотання щодо поставлення на дослідження експерта питання щодо належності підпису у квитанціях касирам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Квитанції не містять обов'язкових реквізитів: підпису працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки або електронний підпис цього працівника. У межах кримінального провадження ОСОБА_1 виступає свідком, а не потерпілим. Крім того, у своїй заяві від 19 лютого 2015 року на адресу банку позивач зазначив про відсутність у нього претензій до банку.

08 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Суди установили, 20 листопада 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір-анкету № 0400 про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи, на підставі якого ОСОБА_1 було відкрито карткові рахунки № НОМЕР_1 у національній валюті, № НОМЕР_2 у доларах США, та накопичувальні рахунки № НОМЕР_3 у національній валюті, доларах США та євро.

04 грудня 2012 року ОСОБА_1 вніс в касу відділення № 864 ПАТ «УкрСиббанк» 930 євро для подальшого зарахування на рахунок № НОМЕР_3, що підтверджується квитанцією № 5 від 04 грудня 2012 року.

07 серпня 2014 року ОСОБА_1 вніс в касу відділення № 864 ПАТ «УкрСиббанк» 10 150 доларів США для зарахування на рахунок № НОМЕР_2, що підтверджується квитанцією № 13 від 07 серпня 2014 року.

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймат і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно положень статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.9 глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція № 174, чинна на момент укладення договору) передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада

2003 року № 492(далі - Інструкція № 492) банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунка укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий- банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції).

Згідно пункту 7.12 Інструкції № 492 на поточні рахунки в іноземній валюті фізичних осіб-резидентів зараховується у тому числі готівкова валюта, внесена/переказана власником рахунку.

За змістом пункту 8.1 Інструкції № 492 банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, у порядку, установленому цією Інструкцією для відкриття поточних рахунків, з урахуванням визначених цією главою Інструкції особливостей. Відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, проводиться на підставі укладеного між банком і клієнтом у письмовій формі договору, у якому обов'язково мають бути зазначені умови відкриття поточного рахунку та особливості його використання.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 розділу IV Інструкції № 174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належить, зокрема, квитанція.

Пунктом 1.2 статті 1 розділу IV Інструкції № 174 передбачено, що цією Інструкцією визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп'ютерної техніки з відображенням обов'язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 розділу IV Інструкції № 174 касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

Внесення ОСОБА_1 грошових сум у розмірі 930 євро та 10 150 доларів США на власні поточні рахунки, відкриті у відділенні № 864 ПАТ «УкрСиббанк», підтверджується договором-анкетою № 0400 про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи від 20 листопада 2012 року, квитанцією № 5 від 04 грудня 2012 року та квитанцією № 13 від 07 серпня 2014 року.

Вказані касові документи містять визначені пунктом 1.3 статті 1 розділу IV Інструкції № 174 обов'язкові реквізити, у тому числі підписи платника (власника рахунку) та працівника банку, що прийняв готівку, скріплений печаткою відділення банку. Форма та зміст цих квитанцій відповідає вимогам внутрішнього положення ПАТ «УкрСиббанк» «Керівництво № 2. Касові операції» (т. 1, а. с. 165).

Згідно довіреності, на підставі якої начальник відділення № 864 ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_3 діяла від імені банку при укладенні договору-анкети № 0400 про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи від 20 листопада 2012 року, на момент укладення цього договору вона була уповноважена укладати, змінювати, розривати договори та здійснювати інші дії (в тому числі підписані усі пов'язані з цим документи) в межах операцій, зазначених в Положенні про відділення № 864 ПАТ «УкрСиббанк», з метою відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів у тому числі (т. 1, а. с. 84).

Доказів на спростування тих обставин, що кошти у розмірі 930 євро та 10 150 доларів США начальник відділення № 864 ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_3 від ОСОБА_1 не приймала, відповідачем не надано.

Питання щодо належності підпису у квитанціях касирам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не входить до предмета доказування у справі, оскільки встановлено факт отримання вказаних коштів начальником відділення № 864 ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_3, у зв'язку з чим доводи касаційної скарги про те, що суди безпідставно відхилили клопотання щодо поставлення на дослідження експертазазначеного питання, є необґрунтованими.

У зв'язку з наведеним колегія суддів погоджується із висновками судів про те, що квитанції № 5 від 04 грудня 2012 року та № 13 від 07 серпня 2014 року підтверджують внесення ОСОБА_1 готівки у відповідній платіжній системі та створюють для відповідача обов'язок щодо повернення коштів з банківських рахунків позивача.

Відсутність реєстрації договору і, як наслідок, необлікування на рахунках грошових коштів, залучених від фізичної особи на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського рахунку, не можна вважати недодержанням письмової форми вчинення цього договору при наявності документів, які підтверджують внесення грошових сум, що спростовує доводи касаційної скарги в цій частині.

Обґрунтовано суди відхилили також доводи банку щодо відсутності у ОСОБА_1 майнових претензій до ПАТ «УкрСиббанк», про що він особисто зазначив у заяві від 19 лютого 2015 року, оскільки у заяві йдеться про відсутність майнових претензій стосовно внесених 20 листопада 2012 року 8 тис. доларів США, які він в подальшому отримав від банку. Дані обставини підтверджуються також квитанцією № 105 від 20 листопада 2012 року про внесення ОСОБА_1 на свій рахунок 8 тис. доларів США та випискою з рахунку № НОМЕР_3, з якої вбачається факт отримання ОСОБА_1 21 грудня 2012 року 8 308,74 доларів США.

Враховуючи вказане, суди дійшли вірного висновку про задоволення позовних вимог, що не спростовується доводами касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик