ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2019 року м. Кропивницький

справа № 390/558/19

провадження № 22-ц/4809/1611/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (суддя-доповідач): Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2019 року, у складі головуючого судді Гершкул І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінський Ігор Дмитрович про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінський Ігор Дмитрович про визнання договору недійсним.

Позивач просив визнати недійсним договір міни від 17.02.2017 року, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінським І.Д.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 17.02.2017 року сторонами було укладено договір міни (обміну) земельних ділянок, згідно якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, розташовану на території Бережинської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0130, загальною площею 4,8923 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності, розташовану на території Бережинської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, земельну ділянку кадастровий номер :02:000:2792, загальною площею 0,0100 га. Обмін земельних ділянок проведено без грошової доплати.

Вважає, що договір міни укладено з порушенням п.15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, яким встановлено заборону відчуження земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельних часток (паїв). Законодавцем не закріплено Земельним кодексом України чи іншими нормативно-правовими актами порядку міни земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Обмін земельними ділянками відбувся після одержання сторонами державних актів на землю, що суперечить ст.14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», де передбачено, що обмін земельними ділянками сільськогосподарського призначення дозволено виключно при наявності сертифіката на земельну частку (пай).

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції, при ухваленні рішення у справі допустив грубих порушень норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права. Вважає, що оскаржуване рішення суду грунтується лише на суб`єктивних та помилкових міркуваннях і припущеннях суду, а також на власних безпідставних і надуманих висновках, що повністю ігнорує чинне законодавство України щодо обмеження відчуження земель сільськогосподарського призначення.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшло.

У судове засідання апеляційного суду не з`явилися позивач та його представник, а також третя особа, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача адвоката Тупало М.П., який просив відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду залишити без змін, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на відсутність підстав для визнання спірного договору міни недійсним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КР №002617 належала земельна ділянка загальною площею 4,89 га., кадастровий номер :02:000:0130, розташована на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією відповідного державного акту (а.с.15).

Згідно договору міни (обміну) земельних ділянок від 17.02.2017 року, який посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №101 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінським І.Д., ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 належну на праві приватної власності, розташовану на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0130, загальною площею 4,8923 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності, розташовану на території Бережинської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, земельну ділянку кадастровий номер :02:000:2792, загальною площею 0,0100 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно пунктів 5 та 7 Договору обмін земельних ділянок проводиться без грошової доплати та сторони домовились, що вартість земельних ділянок відповідає одна одній (а.с.11-14).

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №167626786 від 22.05.2019 року свідчить, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:2792, загальною площею 0,01 га., розташована на території Бережинської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , зареєстровано 17.02.2017 року згідно договору міни приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінським І.М. (а.с.48-50).

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №167626928 від 22.05.2019 року свідчить, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0130, загальною площею 4,8923 га., розташована на території Бережинської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , зареєстровано 17.02.2017 року згідно договору міни приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінським І.М. (а.с.51-52).

Звернувшись із позовом про визнання недійсним договору міни від 17.02.2017 року ОСОБА_1 посилався на порушення п.15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, яким встановлено заборону відчуження земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельних часток (паїв).

Згідно пунктом 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України заборона відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення у редакції, чинній до 01 січня 2019 року, передбачала винятки, одним з яких була можливість обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону, а не земельної частки (паю) на іншу земельну частку (пай).

За договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості (частини перша-третя статті 715 ЦК України).

У разі якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву (частина перша статті 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

Сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку (абзац одинадцятий частини першої статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»), а в редакції, чинній з 1 січня 2019 року, до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Частина перша статті 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначає один з випадків можливого обміну земельними ділянками, що використовуються їхніми власниками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не регулює обмін земельними частками (паями), права на які підтверджені сертифікатом, і розподіленими та визначеними у натурі земельними ділянками, які ще не зареєстровані за власниками земельних часток (паїв).

Стаття 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не забороняє можливість обміну земельними ділянками, що використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в інших випадках, ніж той, який визначений у частині першій цієї статті, як і не забороняє можливість обміну іншими, ніж призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельними ділянками сільськогосподарського призначення.

Заборона відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, визначена у підпункті «б» пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України у редакції, чинній до 1 січня 2019 року, та виключення з неї можливості обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону стосуються не тільки земельних ділянок, що використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а й інших земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Наявність у сільських, селищних, міських рад і районних державних адміністрацій передбаченого в абзаці одинадцятому частини першої статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» повноваження оформляти матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку (з 1 січня 2019 року до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку), не виключає можливість обміну згідно з чинним законодавством земельними ділянками, на які вже були видані державні акти на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Суд першої інстанції визнав необгрунтованими доводи позивача про порушення при укладенні договору міни пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України та Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Також необґрунтованими є посилання на порушення публічного порядку та нікчемність спірного договору, оскільки зазначене не доведено належними, допустимими та достатніми доказами.

Крім того, сторонами добровільно визначено у договорі, що обмін земельних ділянок проводиться без грошової доплати, а вартість земельних ділянок відповідає одна одній.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Оскільки, згідно ухвали Кропивницького апеляційного суду позивачу було відстрочено сплату судового збору, з нього у відповідності до ст. ст. 136, 141 ЦПК України та п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,60 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2019 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1152,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

28.11.2019 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді О.А. Письменний

О.І. Чельник