ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1,

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 вересня 2018 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до пред'явлення позову до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу /а.с. 3-6/.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 вересня 2018 року вказану заяву задоволено /а.с. 25/.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1 (підстава набуття права власності - договір купівлі-продажу № 1710 від 17.08.2018р. посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Іриною Анатоліївною) - до розгляду справи по суті.

Накладено заборону на вчинення дій щодо оформлення договору купівлі-продажу, міни, дарування та інше квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1 (підстава набуття права власності - договір купівлі-продажу № 1710 від 17.08.2018р. посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Іриною Анатоліївною) - до розгляду справи по суті.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви /а.с. 29-31/.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення /а.с.46-50/.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, вимог заяви про забезпечення позову, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з тих обставин, що між сторонами виник спір щодо права власності на майно, а саме квартири, яка належить його батьку та який безвісно зник, існує реальна загроза істотного ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову, а тому позов має бути забезпечений шляхом накладення арешту та заборони вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією (в тому числі перереєстрацією) прав на спірне майно.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до частини 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його, тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.

25 вересня 2018 року ОСОБА_2 пред'явлено позов про визнання недійсною довіреності від 05 грудня 2017 року, визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов обґрунтовує тим, що він є сином безвісно зниклого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку зі зникненням батька ОСОБА_2 подано позовну заяву про оголошення ОСОБА_5 померлим. ОСОБА_2 стало відомо про незаконне відчуження майна, що належало батькові, а саме: квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17 серпня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Зайченко І.А. від імені представника по довіреності на розпорядження майном, яку ОСОБА_5, як він вважає, не надавав та не підписував. На час подання заяви про забезпечення позову та позовної заяви власником спірної квартири є ОСОБА_1.

Враховуючи, що спір стосується нерухомого майна, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду.

Між тим, накладення одночасно й арешту та заборони вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією (в тому числі перереєстрацією) прав на спірне майно є суттєвим обмеження прав власника, що порушує принцип співмірності.

Накладення арешту на спірне майно унеможливлює використання за призначенням та проживання у квартирі, а тому ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню.

Що стосується накладення заборони на відчуження майна, то враховуючи можливість відповідача відчужити спірне майно, підстав для скасування ухвали суду в цій частині не вбачається.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують обґрунтування ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 вересня 2018 року.

За таких обставин ухвала суду в частині накладення заборони на вчинення дій щодо оформлення договору купівлі-продажу, міни, дарування та інше квартири АДРЕСА_1 є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 вересня 2018 року - в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1 (підстава набуття права власності - договір купівлі-продажу № 1710 від 17.08.2018р. посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Іриною Анатоліївною) - скасувати і відмовити в задоволенні заяви в цій частині.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко

М.О.Макаров