Справа № 454/2858/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тартаківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка - ОСОБА_2 . За життя спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу.

Зазначає, що звернулася у нотаріальну контору з метою прийняття спадщини, проте їй було роз`яснено, що нею пропущено визначений законом шестимісячний строк для подання відповідної заяви. Одночасно позивачу повідомлено, що поновлення вказаного строку належить до компетенції лише суду, куди рекомендовано звернутись для вирішення даного питання. Зазначає, що фактично вступила у володіння спадковим майном, а тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті тітки строком у 3 місяці.

Позивач в судове засідання не прибула, однак її представник - адвокат Смолинець В.І. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити.

Представник відповідача - Тартаківської сільської ради Сокальського району в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надійшла заява сільського голови про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права... інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгдяд.

Дослідивши докази в справі суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні з оглянутої копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Тартаківської сільської ради 26.07.2005р., встановлено, що на випадок смерті ОСОБА_2 зробила розпорядження та все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_2 згідно розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 14.07.2005р. №271 передано земельну ділянку площею 1, 7047га на території Тартаківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог, суд досліджує поважність причини пропуску встановленого Законом строку.

Суд виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення встановлених Законом дій.

Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач не називає жодної причини пропуску шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, отже ним не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він, з незалежних від нього обставин, не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Із матеріалів справи позивач не зазначає, чи була заведена спадкова справа після смерті спадкодавця, чи наявні інші особи які мають право на обов`язкову частку у майні а з огляду на викладене суд не може прийти до висновку, що Тартаківська сільська рада є належним відповідачем у даний справі так як можливо наявності спадкоємців першої черги, які своєчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, сільська рада не може будь-яким чином оспорювати право позивача на спадкування за заповітом чи визнавати позовні вимоги.

За таких обставин суд ухвалив відмовити відповідачу у прийнятті визнання позову, адже таке визнання суперечить закону. Разом з тим, суд розз"яснює, що позивач не позбавлена права на звернення до суду із позовом з переліком поважних причин пропуску прийняття спадщини та до належних відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 133, 137, 141, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тартаківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського Апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб - адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Головуючий: Л. Ю. Фарина