24 січня 2019 року м. Мукачево Справа №303/6463/17
2/303/411/19 Номер рядка с.з. - 46
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Кость В.В.
секретар судового засідання Немеш Г.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу
до відповідача: ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є власником земельної ділянки, на якій сусідній землевласник, тобто відповідач, самовільно встановила тимчасовий паркан, внаслідок чого вона позбавлена можливості вільно користуватися своєю власністю.
Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідач у підготовче судове засідання також не зявилася, оскільки подала суду заяву про повне визнання позовних вимог.
Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.
Положення ст.200 Цивільного процесуального кодексу України надають суду право ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Розяснюючи положення процесуального закону, які визначають дії суду при визнанні позову відповідачем Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому пункту 24 постанови від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює
рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній

частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і

дослідження інших обставин справи.

Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі суд приходить до висновку про наявність всіх підстав для задоволення позовних вимог з огляду на доказово підтверджені обставини щодо наявності перешкод у позивача вільно користуватися належною їй Земельною ділянкою.

В свою чергу, позовні вимоги позивача визнані відповідачем безумовно, тому підлягають задоволенню без зясування і дослідження інших обставин справи.

При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення.

Поряд з цим, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Також, частиною першою ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною третьою ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на вказані нормативні приписи, позивачу слід повернути з державного бюджету суму 320,00 грн. сплаченого судового збору (640 х 0,5 = 320).

Решту суми понесених позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 320,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 41, 124, 129, 1291 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 - задоволити.

2. Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться на вул. Набережній, 29Е в м. Мукачево Закарпатської області (кадастровий номер земельної ділянки - :01:014:0331), шляхом звільнення ОСОБА_2 самовільно захопленої її частини, площею 0,0166 га.

3. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 відсотків понесених нею судових витрат зі сплати судового збору у сумі 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 коп.), сплачених нею на підставі квитанції від 04.10.2017 №57841.

3.1. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму 320,00 (триста двадцять гривень 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

6. Позивач: ОСОБА_1 (89600, м. Мукачево, вул.Набережна, 34, ІПН НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 89600, м. Мукачево, вул. Ярослава Мудрого, 13/1, ІПН НОМЕР_2).

Суддя В.В. Кость