У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Савлук Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду, заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення, яка подана в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

23 жовтня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалене рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Визначено місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - залишено без задоволення.

29 січня 2019 року Київським апеляційним судом винесено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року залишено без змін.

28 лютого 2019 року ОСОБА_2 подав до суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року та на постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року.

05 березня 2019 року Верховним Судом постановлено ухвалу про відкриття касаційного провадження та витребування із Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу № 755/11054/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

27 березня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва, на виконання ухвали Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 05 березня 2019 року, направлено цивільну справу № 755/11054/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, до суду касаційної інстанції для розгляду касаційної скарги.

26 червня 2019 року Верховним Судом винесено постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 , задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року змінено у мотивувальній частині, викладено їх у редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року залишено без змін.

26 березня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивач посилається на те, що рішення суду є не зовсім зрозумілим в частині, що стосується визначення місця проживання дитини, виникає питання саме способу виконання рішення, адже рішення не передбачає правового механізму завдяки якому мало би бути забезпечене перебування малолітньої дитини з матір`ю. Станом на 22 березня 2019 року дитина досить не перебуває з позивачем, не дивлячись на той факт, що рішення суду встановлене місце перебування дитини саме з позивачем.

03 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року передано для розгляду головуючому у справі судді Савлук Т.В.

За змістом положень ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 271 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви про роз`яснення судового рішення в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені заявником підстави для роз`яснення судового рішення, суд приходить до наступного.

Роз`яснення рішення суду - це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту. Особа, яка ініціює роз`яснення, у своїй заяві має вказати, що саме у рішенні суду для неї є незрозумілим, як саме невизначеність та нечіткість рішення суду може вплинути на ефективність його виконання. В заяві про роз`яснення рішення має бути зазначено, що саме у судовому рішенні є незрозумілим, в чому нерозуміння рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Відповідно до ст. 271 Цивільного процесуального кодексу України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

За змістом зазначеної норми процесуального права суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Крім того, у пункту 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року за №14 зазначено, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суду викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не виносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явленим до виконання.

Виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Виходячи з предмету позову та суб`єктивного складу сторін цивільного процесу, рішення Дніпровського суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року є чітким, зрозумілим і таким, що не припускає різного тлумачення, ухваленим з урахуванням вимог чс.1 ст. 13 ЦПК України (в редакції, на момент розгляду справи), тобто з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судами апеляційної та касаційної інстанції судове рішення не змінене і не скасоване, відтак є таким, що набрало законної сили.

Примусове виконання судового рішення здійснюється в порядку визначеному Закону України «Про виконавче провадження», яким визначено способи та межі повноважень державної виконавчої служби, спрямованих на примусове виконання рішень судів.

Роз`яснення рішення суду, в розумінні ст. 271 Цивільного процесуального кодексу України, не має на меті встановлення порядку його виконання, тому суд вважає, що передбачені процесуальним законом підстави для роз`яснення судового рішення, за наведеними у заяві доводами відсутні, а тому заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає, оскільки судом не встановлено обставин, що утруднюють виконання судового рішення, судове рішення є цілком зрозумілим та роз`ясненню не підлягає, у зв`язку з чим в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для роз`яснення судового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 271 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я: