Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Дудки Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.06.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №1165, який посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Жук Л.М. Крім позивача ОСОБА_1 у зазначеному будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відповідачі не проживають за даною адресою більше року. Враховуючи вищевикладене, позивач просить усунути порушення права власності позивача шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але представник позивача ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судові засідання, призначені на 02 жовтня 2019 року та 07 листопада 2019 року не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином за адресою реєстрації, причини неявки суду не повідомили. Крім того, відповідачі повідомлялися про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на

яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 16 червня 2004 року, який посвідчено приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Жук Л.М. та зареєстровано в реєстрі за №1165 (а.с.7).

Як вбачається із довідки про склад сім`ї, виданої Балківською сільською радою №1146 від 15 серпня 2019 року, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Згідно акту про фактичне місце проживання (непроживання) від 05.08.2019 року, комісія у складі депутата Балківської сільської ради Василівського району Щербань І.І., разом з власником ОСОБА_1 , в присутності мешканців села: ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , складено акт про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 фактично не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , більше одного року (а.с.9).

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ч.4 ст.156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вирішуючи спір, суд встановив, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є членами сім`ї позивача та іншими особами, наведеними у ст.64 ЖК УРСР, тому до спірних правовідносин застосовуються положення статей 383, 391 ЦК України.

Аналіз норм статті 391 ЦК України дає підстави для висновку про те, що власник

має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

За таких обставин, оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є членами сім`ї позивача, не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство, не є власниками житла, зареєстровані у належному позивачу будинку, чим створюють перешкоди позивачу у здійсненні прав власника, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та усунути позивачу перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення

апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова