Справа № 490/6952/19
н/п 2/490/2838/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

05 вересня 2019 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні майном позивача, а саме: будинком АДРЕСА_1 , шляхом переміщення вольєру з собаками на відстань на відстань не менше 15 метрів від будинку ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою від 06.08.2019 року заява залишена без руху для усунення недоліків та надано п`ятиденний строк з дня отримання ухвали, та вказано, що позивачем заявлено дві вимоги, майнового (відшкодування моральної шкоди) та немайнового характеру (усунення перешкод), однак не сплачено судовий збір. Окрім того, вказано, що позивачу необхідно надати докази у підтвердження перешкод у праві користування житловим будинком (акти, заключення експертів, тощо), а також надати висновок будівельно-технічної експертизи або надати дані у підтвердження неможливості надання такого висновку в порядку ст. 106 ЦПК України.

22.08.2019 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1536,80 грн.

Однак, недоліки, вказані в ухвалі суду від 06.08.2019 року, позивачем не виконано. Так, позивачем не надано докази у підтвердження перешкод у праві користування житловим будинком (акти, заключення експертів, тощо) та висновок будівельно-технічної експертизи або дані у підтвердження неможливості надання такого висновку.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищевикладене, повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди- вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернути позивачу судовий збір у сумі 1536,80 грн., сплачений 19.08.2019 року у АТ КБ "ПриватБанк" за квитанцією №0.0..1.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до безпосередньо Миколаївського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова