ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/850/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2019 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на примусовому виконанні у Святошинському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення цього суду від 17 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в загальній сумі 50 192 грн. 15 коп. У порядку примусового виконання рішення суду встановлено, що за боржником нерухомого та рухомого майна на праві власності немає, проте вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який володіє автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , а тому, вважає, є підстави для визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє на праві спільної сумісної власності з дружиною.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В судове засідання державний виконавець, заінтересовані особи не з`явились, належним чином повідомлялися про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним повідомленням на офіційному сайті судової влади (суду). За таких пвдсьав суд вважає за можливе розглянути подання у їх відсутність на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, та у відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України.

Так, згідно зазначеної норми закону, суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для його розгляду і вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що подання підлягає відмові у його задоволенні із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Святошинському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення цього суду від 17 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в загальній сумі 50 192 грн. 15 коп.

У порядку примусового виконання рішення суду встановлено, що за боржником нерухомого та рухомого майна на праві власності немає.

Докази про те, що боржниця перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який володіє автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , матеріали подання не містять, а тому підстав вважати, таке майно є спільним сумісним майном немає, а доводи державного виконавця будуються на припущенні, відповідно підстав для визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє на праві спільної сумісної власності з дружиною, немає.

Прохаючи задовольнити дане подання, державний виконавець посилається на положення статті 60 СК України, те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Проте, останній, окрім зазначеного, не довів той факт, що вказаний автомобіль належить боржнику та його чоловіку на праві спільної сумісної власності, як подружжю, та чи перебувають указані особи у шлюбу, режим вказаного майна тощо.

Згідно частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 3 статті 368 ЦК України).

Згідно даних правовідносин правовий режим спільного сумісного майна вказаного подружжя не визначений, а тому підстав вважати, що вказане майно є спільним сумісним майном подружжя, немає, відповідно, підстав для визначення його частки, як майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, також немає.

За таких обставин подання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК Українита ч.1 ст. 70 СК, ч.3 ст. 368 ЦК України, керуючись ст. 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

Копію ухвали невідкладно направили позивачу для відома.

СУДДЯ: