Справа № 367/5367/19
Провадження №2/367/4550/2019
29 листопада 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючої судді Саранюк Л.П.,
за участі секретаря с/з Бабаковій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Іщук Інна Василівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-
в с т а н о в и в :
Заявник звернулась до суду з даною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що вона була заміжня за ОСОБА_2 з 20.06.1992 по 10 серпня 2004 року. У цей період вона була зареєстрована та мешкала за адресою чоловіка в АДРЕСА_1 . В подальшому вона прийняла участь у приватизації вказаної квартири та стала її співвласником.
Зараз вона бажає розпорядитися належною їй частиною квартири АДРЕСА_1 , але як виявилося, у свідоцтві про право власності на житло від 20.01.1994 її ім`я помилково вказано « ОСОБА_1 ». Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про укладення шлюбу, копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Вказує, що їй необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу на частину квартири для укладення договору дарування належної їй частини квартири на користь своєї дитини.
У зв`язку з вищевикладеним просить суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 20 січня 1994 року, видане органом приватизації Білицького деревообробного комбінату на квартиру АДРЕСА_1 , де вона є співвласником даної квартири.
В судове засідання заявник не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі.
В судове засідання заінтересована особа свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає подану заяву такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що в період з 20.06.1992 по 10.08.2004 ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 .
Згідно довідки № 1962 виданої УЖКГ «Біличі» 04.10.2019 встановлено, що ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . з 27.04.1993 по дату зняття з реєстрації 28.03.1995.
При цьому, згідно свідоцтва про право власності від 20.01.1994 виданого органом приватизації Білицького деревообробного комбінату на квартиру АДРЕСА_1 ім`я заявника як співвласника квартири вказано « ОСОБА_1 ».
На підтвердження належності заявнику імені саме « ОСОБА_1 » до матеріалів справи окрім переліченого також додано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ; копію паспорту серії НОМЕР_4 виданого Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області 18.03.1997 та копію довідки про присвоєння індентифікаційного номера ДПІ в м. Ірпені Київської області.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268, 280, 282-283 ЦПК України суд,-
Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло від 20 січня 1994 року, виданого органом приватизації Білицького деревообробного комбінату на квартиру АДРЕСА_1 , де ОСОБА_1 є співвласником даної квартири.
Копію рішення направити сторонам для відому.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л.П. Саранюк