Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 440/1266/15

провадження № 61-16458св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Олеська селищна рада Буського району Львівської області,

третя особа - Буська державна нотаріальна контора Львівської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Львівської області у складі колегії суддів: Крайник Н. П., Мельничук О. Я., Савуляка Р. В., від 02 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Олеської селищної ради Буського району Львівської області, третя особа - Буська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання за ним права власності у порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме на житловий будинок у АДРЕСА_1 , який належав його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовну заяву мотивовано тим, що правовстановлюючі документи на будинок на померлу відсутні, тому він не може оформити свої спадкові права шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Інших спадкоємців щодо майна ОСОБА_3 немає.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Буського районного суду Львівської області у складі судді Мельника С. Р. від 29 січня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 на спадкове майно, а саме в цілому на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов є доведеним, інших спадкоємців до вказаної спадщини немає, відповідач не заперечував проти позову, а тому є всі передбачені законом підстави для визнання за позивачем права власності на зазначений будинок.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 02 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Буського районного суду Львівської області від 29 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, не переконався, чи має позивач труднощі в оформленні своїх спадкових прав через нотаріальну контору, не з`ясував, чи є у такого відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.Крім того, на день смерті спадкодавця ( ІНФОРМАЦІЯ_1) загальна площа житлового будинку становила 74,6 кв. м, тоді як станом на 26 серпня 2015 року загальна площа будинку становить 202, 8 кв. м, у зв`язку із чим суд дійшов помилкового висновку про визнання права власності за позивачем на весь будинок, без з`ясування того, ким, коли та за чиї кошти було проведено реконструкцію та добудову до будинку. При цьому суд не залучив до участі в справі іншого спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , чим порушив права останнього.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що він є єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за заповітом, спадкування за законом не здійснювалось, а тому будь-які права ОСОБА_2 , який не є спадкоємцем за заповітом і не має право на обов`язкову частку у спадщині, не порушені. Вказував, що він постійно проживав із спадкодавцем, що свідчить про прийняття ним спадщини. Матеріали справи не містять доказів факту проведення реконструкції та добудови спадкового майна після смерті спадкодавця, так і факту здійснення таких робіт саме ОСОБА_2 . Зазначає, що площа спадкового майна після смерті спадкодавця не збільшувалась.

Відзив на касаційну скаргу

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність ухваленого судом апеляційної інстанції рішення.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок

АДРЕСА_1 , загальна площа якого відповідно до технічного паспорту від 19 березня 1987 року становила 74,6 кв. м.

21 травня 1987 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно заповіла сину - позивачу у справі ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

26 червня 2015 року Буською державною нотаріальною конторою за заявою позивача була заведена спадкова справа. Свідоцтво про право на спадщину останньому не видавалося та даних про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій матеріали справи не містять.

ОСОБА_2 , який не брав участі у справі та подав апеляційну скаргу, є сином спадкодавця ОСОБА_3

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У справах про право на спадкування відповідачами є спадкоємці, а у разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У справі, яка переглядається, ОСОБА_2 , який є сином спадкодавця, тобто є спадкоємцем першої черги за законом, до участі у справі у якості відповідача залучений не був, тобто позов пред`явлено до Олеської селищної ради Буського району Львівської області, яка є неналежним відповідачем у справі про право на майно спадкодавця ОСОБА_3

Верховний Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у справі № 570/3439/16-ц, провадження № 14-512цс18, постанова від 12 грудня

2018 року зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на те, що на стадії апеляційного перегляду справи у нього відсутня можливість залучити до участі у справі належного відповідача ОСОБА_2 , оскільки по суті справа вирішується судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності і обґрунтованості ухваленого судом першої інстанції рішення в межах, встановлених статтею 303 ЦПК України 2004 року.

Крім того, до складу спадщини можуть входити усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що на момент відкриття спадщини загальна площа будинку становила 74,6 кв. м (а. с. 40-45), тоді як станом на 26 серпня 2015 року така площа складає 202,8 кв. м (а. с. 46-50), на що суд першої інстанції, визнаючи за позивачем право власності на спірний будинок у цілому на 202, 8 кв. м, уваги не звернув, не з`ясував чи входив до складу спадкової маси після смерті спадкодавця ОСОБА_3 будинок площею саме 202,8 кв. м.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,

а рішення Апеляційного суду Львівської області від 02 лютого 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара