ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/2034/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Маслюк Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1414/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

із секретарем - Зіньковець О.О.,

учасники справи: заявник - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30 вересня 2019 року (місце ухвалення - м. Чернігів, дата складання повного тексту 03.10.2019) у справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.10.2015 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43 000,00 грн в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля марки Nissan Primera, 2002 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 . У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 430,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 343,00 грн на користь УК у м. Чернігові/Новозаводський район, , МФО 853592, ГУДКСУ в Чернігівській області, розрахунковий рахунок 0004, код бюджетної класифікації 22030001, призначення платежу 02894496.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 30.11.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.10.2015 змінено в частині визначення розміру стягнутих сум з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування: 1/2 частини вартості автомобіля та понесених судових витрат, виклавши другий та четвертий абзаци резолютивної частини рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07.10.2015 в наступній редакції:

Другий абзац резолютивної частини рішення: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 85 580 грн в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля марки «Nissan Primera», 2002 року випуску, державний д.р.н. НОМЕР_1 ».

Четвертий абзац резолютивної частини рішення: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 855, 80 грн в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору, 615 грн в рахунок відшкодування понесених витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи».

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07.10.2015 залишено без змін.

Вирішено питання розподілу судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2016 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 30.11.2015 скасовано, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.10.2015 - залишено в силі.

У серпні 2019 року адвокат ОСОБА_1 - Оснач С.А. звернулась до місцевого суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. В обґрунтування заявник посилається на те, що у жовтні ОСОБА_1 направила на адресу Новозаводського районного суду м. Чернігова заяву про видачу виконавчого листа із зазначенням адреси направлення. Однак, судом помилково було направлено виконавчий лист за іншою адресою. У березні 2019 ОСОБА_1 повторно звернулась до суду з заявою про отримання виконавчого листа, який було надіслано 01.04.2019, та з якого вбачається, що рішення набрало законної сили 30.11.2015, а строк пред`явлення листа до виконання до 01.12.2018. Заявник посилається, що виконавче провадження не відкрито, виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання у зв`язку з пропущеним строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У заяві адвокат ОСОБА_1 - Оснач С.А. зазначає, що стягувачем втрачено значний проміжок часу для звернення до ВДВС строк для пред`явлення виконавчого документа, розмір стягнення є значним та непогашеним. На підставі викладеного вище, просить поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 751/2034/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43 000,00 грн. в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля марки «Nissan Primera», 2002 року випуску, державний д.р.н. НОМЕР_1 та стягнути 430,00 грн по сплаті судового збору.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.09.2019 заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задоволено.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання №751/2034/15-ц, виданого 31.10.2016 Новозаводським районним судом м.Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43 000 грн в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля марки Nissan Primera, 2002 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 та стягнення 430 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано вжиттям всіх необхідних заходів та дотриманням процесуальних обов`язків щодо отримання виконавчого листа у строки для його пред`явлення до виконання, однак з незалежних від неї причин виконавчий лист був отриманий після закінчення строку пред`явлення до виконання, а саме направлення помилково виконавчого документа за іншою адресою, ніж зазначено заявником.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції від 30.09.2019 скасувати повністю і постановити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити в повному обсязі.

За доводами скарги оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Заявником не надано суду доказів у підтвердження вчинення всіх необхідних дій, які б свідчили про бажання реалізації її процесуальних прав з метою їх захисту.

У скарзі заявник посилається на те, що з часу попереднього звернення ОСОБА_1 (25.10.2016) до повторного звернення (27.03.2019) до суду з заявою про видачу виконавчого листа, який заявником отримано 04.04.2019, пройшло 2 роки 6 місяців, за який заявник не цікавилась станом розгляду її заяви, не виживала жодних заходів, спрямованих на отримання виконавчого листа.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 31.10.2016 на виконання рішення суду, на підставі заяви стягувача ОСОБА_1 , видано виконавчий лист №751/2034/15-ц, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначено до 01.12.2018 (а.с. 246-247 т. 1).

Як вбачається, зазначений виконавчий документ двічі направлявся стягувачу на адресу: АДРЕСА_1 , однак був повернутий на адресу суду не врученим (а.с. 233-234 т. 1).

27.03.2019 ОСОБА_1 звернулась з заявою до Новозаводського районного суду м. Чернігова про видачу виконавчого листа (а.с. 236 т. 1), який вона отримала 04.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 237 т. 1).

13.06.2019 головним державним виконавцем Центрального ВДВС м. Чернігів Головного ТУЮ у Чернігівській області Васильєвим А.С. розглянуто заяву щодо примусового виконання виконавчого листа № 751/2034/15-ц виданого 31.10.2016, та встановлено що встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - пропущено. На підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання (а.с. 255 т. 1).

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд першої інстанції прийшов до висновку, що стягувач вжила всіх необхідних заходів та дотрималася процесуальних обов`язків щодо отримання виконавчого листа у строки для його пред`явлення до виконання, однак з незалежних від неї причин виконавчий лист був отриманий після закінчення строку пред`явлення до виконання, а саме направлення помилково виконавчого документа за іншою адресою, ніж зазначено заявником, а отже пропустила строк пред`явлення виконавчого документа з поважних причин.

З таким висновком місцевого суду не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції враховуючи наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження. як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала виконавчий лист 04.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 237 т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України (в редакції 2004 року) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ст. 349 ЦПК України (в редакції 2004 року) рішення і ухвала суду касаційної інстанції набирають законної сили з моменту їх оголошення. З моменту оголошення рішення або ухвали судом касаційної інстанції скасовані рішення та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Вбачається, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2016 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 30.11.2015 скасовано, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.10.2015 - залишено в силі.

З врахуванням наведеного, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 19.05.2019.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала виконавчий лист 04.04.2019, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 19.05.2019. Таким чином заявник мала достатньо часу для звернення до виконання виконавчого листа, проте з заявою про відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом ОСОБА_1 звернулась до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області лише 05.06.2019, заява останнім зареєстрована 07.06.2019 (а.с. 19, 21 т. 2).

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності дотримання принципу правової (юридичної) визначеності, які є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (зокрема, рішення у справах «Єлоєв проти України», «Новік проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Як передбачено ст.27 ЦПК України 2005 року, ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів, також і за період з моменту отримання виконавчого листа, до закінчення строку пред`явлення. Будь-яких доказів на підтвердження доводів заявника про намагання сторін вирішити питання про виконання рішення суду у добровільному порядку, суду не надано.

Щодо зазначення неправильної дати набрання рішенням законної сили, то відповідно до ч. 1, 4 ст. 432 ЦПК України наявність помилки у виконавчому листі є лише підставою для її виправлення.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Враховуючи викладене вище, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.09.2019 скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга задовольняється, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у повернення судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в сумі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381 - 384, 389, 433 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30 вересня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у повернення судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в сумі 384,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 05.12.2019.

Головуючий Судді: