ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

16 січня 2019 року

м. Харків

Справа № 645/3739/16-ц

Провадження № 22-ц/818/1034/19

Харківський апеляційний суд у складі судді Пилипчук Н.П., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_7, треті особи: Служба у справах дітей Немишлянського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Харківська міська рада про виселення та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в :

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 17 грудня 2018 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, тобто з пропуском передбаченого законодавством строку на апеляційне оскарження.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як на підставу поновлення строку посилається на те, що у встановлений строк вона не мала можливості звернутися з апеляційною скаргою, оскільки тривалий час після ухвалення рішення знаходилася на лікуванні, доказів на підтвердження своїх доводів суду не надала.

Вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними та стати підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, та апеляційне провадження у справі не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (чинного на момент ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі довіреностей від 04 лютого 2016 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уповноважили ОСОБА_1 бути їх представником у судах з усіма правами та представляти їх інтереси. Термін дії вказаних довіреностей 3 роки. (а.с 12-13, т. 1).

З протоколу судового засідання від 13 грудня 2017 року вбачається, що представник позивачів - ОСОБА_1 була присутньою у вказаному судовому засіданні.

Матеріали справи містять довіреність (а.с. 58 т. 2), з якої вбачається, що адвокат ОСОБА_1 уповноважила довіреністю від 13.10.2017 року (строк дії до 13.10.2018 року) ОСОБА_8 отримати копію оскаржуваного рішення. Згідно розписки (а.с. 57 т. 1) ОСОБА_8 27.12.2017 року отримав копію оскаржуваного рішення.

Отже, апелянту було відомо про наявність оскаржуваного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2017 року, поважних причин неподання апеляційної скарги з грудня 2017 року в заяві про поновлення строку апелянтом не наведено.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особи право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі «МПП "Голуб" проти України» повторює, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань .

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

У рішенні від 03 квітня 2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Доводи апелянта про відсутність підстав для відмови у відкритті провадження, передбачених ст. 358 ЦПК України спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, наявні підставі для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_7, треті особи: Служба у справах дітей Немишлянського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Харківська міська рада про виселення та зняття з реєстраційного обліку, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_7, треті особи: Служба у справах дітей Немишлянського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Харківська міська рада про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16 січня 2019 року.

Головуючий: Н.П. Пилипчук

Судді: С.С. Кругова

О.В. Маміна