Справа № 456/1712/19
Провадження № 2/456/992/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2019 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втративши право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача та просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 26.12.1996 р., зареєстрованого у Стрийськрому МБТІ у реєстрову книгу № 8671 від 04.021.1997 р. У даній квартирі крім неї зареєстрований її внук ОСОБА_2 .. Однак, відповідач ОСОБА_2 з лютого 2016 р. у даній квартирі не проживає, оскільки познайомився з невідомою їй жінкою та переїхав проживати до неї у Миколаївську область. З того часу відповідач у її квартирі не проживає. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі перешкоджає їй вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а саме вона не може оформити субсидії на відшкодування витрат по оплаті за житлово комунальні послуги. Тому внаслідок відсутності відповідача без поважних причин понад два роки вважає, що він втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі, у зв`язку з чим, вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та просила суд позов задоволити. Додатково пояснила, що їй не відомо де на даний час проживає її внук.

Відповідач ОСОБА_2 будучи неодноразово належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, повторно, в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, враховуючи, що позивач не заперечувала проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 26.12.1996 року виданого Стрийською міською радою народних депутатів та зареєстрованого у Стрийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації за № 8671. /а.с.6/

Згідно наявної у матеріалах справи довідки виданої житлово експлуатаційною конторою № 4 від 11.04.2019 р. у квартирі АДРЕСА_1 прописані ОСОБА_1 , власник квартири та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внук./а.с.7/

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показала, що являється сусідкою позивачки. Стверджує, що у квартирі по АДРЕСА_2 позивачка ОСОБА_1 проживає одна. Її внук ОСОБА_2 більше року не проживає у спірній квартирі, місце його перебування їй не відоме.

Суд надає віри і приймає покази свідка, так як інформації, що свідчила б про її зацікавленість у вирішенні даної справи в суду не має, а покази не суперечать іншим доказам по справі.

Будь-яких даних, про те, що відповідач не проживає в даній квартирі з поважних причин судом не встановлено.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач протягом тривалого часу не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальних послуг, а позивач, як власник житла, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України має право вільно володіти, користуватися та на підставі ст. 319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а відповідно до ст. 391 ЦК України - має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним помешканням.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя: Н. М. Янів