ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7821/19 Справа № 175/615/14 Суддя у 1-й інстанції - Борисов С.А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу приватного підприємства Натал на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , третя особа приватне підприємство Натал, про звернення стягнення на заставне майно, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа приватне підприємство «Натал» (далі ПП «Натал»), про звернення стягнення на заставлене майно.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ПП «Натал» про зупинення провадження у цій справі.

В апеляційній скарзі третя особа ПП «Натал» просить ухвалу скасувати, та постановити нову ухвалу, якою їх клопотання задовольнити та зупинити провадження по даній справі, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що у суду першої інстанції було достатньо правових підстав для зупинення провадження по даній справі.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ПП Натал відхилено. Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п.1 ст.371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до частин 3,6 статті 128 ЦПК України судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до частин 1,2,4 статті 128 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Згідно частини 5 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини 1 статті 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Частиною 4 статті 130 ЦПК України, визначено, що у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Частиною 5 статті 130 ЦПК України, передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається вручення повістки і цій особі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на адресу відповідача ОСОБА_1 та апелянта ПП Натал були завчасно надіслані судові повістки-повідомлення.

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Колегія суддів наголошує на тому, що відповідач та третя особа, також сповіщались про дату судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України

Таким чином, зважаючи на тривалість даного судового провадження, що відповідачу, яка подавала касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду по даній справі, та третій особі, яка подала апеляційну скаргу, відомо про перебування на розгляді в апеляційному суді даної цивільної справи, які не цікавляться розглядом справи, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати дану справу за відсутності належним чином сповіщених учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, з врахуванням постанови Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ППНатал суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Так, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно з п.4 ст.201 ЦПК України (у редакції закону від 18 березня 2004 року №1618-IV з відповідними змінами та доповненнями) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З аналізу положень ч.3,4 ст.61 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) випливає, що зупинення провадження у справі у зв`язку з неможливістю розгляду даної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, викликається необхідністю встановлення в рішенні чи ухвалі у іншій справі обставин, що мають значення для справи, тобто преюдиціальних фактів.

За змістом ст.157 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п`ятнадцять днів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.210 ЦПК України в редакції 2017 року, чинній на момент постановлення ухвали, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ПП «Натал», про звернення стягнення на заставлене майно та просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 28 грудня 2007 року у розмірі 3.526.771 грн.09 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки.

У своєму клопотанні ПП Натал просили зупинити провадження по даній справі до вирішення справи за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ПП Натал, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитною угодою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 травня 2015 року рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2014 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ПП «Натал», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитною угодою та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2014 року скасовані і справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Станом на час розгляду апеляційної скарги справа по суті не розглянута.

Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними, чого у даному випадку колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зупинення провадження по даній справі та доводи апеляційної скарги не доводять протилежного.

З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного підприємства Натал залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.