Справа № 212/6959/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Чорного І.Я.,

з участю секретаря с/з: ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, -

ВСТАНОВИВ:

в вересні 2018 року позивач, ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку пов`язаного з виробництвом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що з 26.06.2013 року по 10.09.2018 року перебував в трудових відносинах з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат".

26.04.2018 року з вини відповідача з позивачем стався нещасний випадок, в наслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому дужки С6 шийного хребця справа, забій С6 корінця справа, рубленої рани голови, садни м'яких тканин голови, садни поперекової області зліва.

Внаслідок зазначеного нещасного випадку позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності шістдесят п'ять відсотків та друга група інвалідності внаслідок трудового каліцтва, відповідно до якої позивач визнаний непрацездатним в умовах звичайного виробництва, що підтверджується довідкою МСЕК.

Таким чином, позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування.

У зв'язку з вказаним нещасним випадком порушено та порушуються нормальні життєві зв'язки позивача, який позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, а також постійно виникають складнощі у зв'язку із загальною слабкістю, втомою, постійними болями.

Виходячи із глибини, характеру та тривалості душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, враховуючи зазначені у позовній заяві розрахунки, керуючись принципом розумності і справедливості, позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 562000 гривень, яку просить стягнути з відповідача.

В судове засідання позивач не з'явився.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав, що вказані в позові.

Представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в позові з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 з 26 червня 2013 року по 10 вересня 2018 рокуперебував в трудових відносинах з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат", зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки серія АХ № 223146, та не заперечувались сторонами під час розгляду справи.

26 квітня 2018 року з позивачем стався нещасний випадок.

Відповідно до акту про нещасний випадок № 19-23 від 06 липня 2018 року, складеного комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві, в п. 9 вказано діагноз ушкодження здоров'я потерпілого: відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Перелом дужки С6 шийного хребця справа, забій С6 корінця, рублені рани голови, садно поперекової області зліва. Зміщення С6 шийного відділу хребта вперед до 1,5-2 мм. Відповідно до п. 10 акту встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а саме - ОСОБА_5 - в.о. гірничого майстра дільниці № 7 ш. Гвардійська ПАТ Кривбасзалізрудком та ОСОБА_6 - начальник дільниці № 7 ш. Гвардійська ПАТ Кривбасзалізрудком.

Відповідно до висновку комісії з проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 26 квітня 2018 року на шахті Гвардійська Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», нещасний випадок з прохідником дільниці №7 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_4, визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, що підтверджується актом проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку від 06 липня 2018 року.

Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 08 серпня 2018 року серія 12 ААБ №015341 позивачу встановлено другу групу інвалідності з 06 серпня 2018 року, причини інвалідності: трудове каліцтво.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 08 серпня 2018 року серія 12 ААА № 052139 позивачу встановлено шістдесят п'ять відсотків втрати професійної працездатності з 06 серпня 2018 року по 01 вересня 2019 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача була заподіяна шкода у зв'язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обов'язків, яка призвела до встановлення другої групи інвалідності та значного ступеня втрати професійної працездатності.

Судом встановлено із медичних документів, що позивач внаслідок каліцтва та значної втрати професійної працездатності, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у лікаря травматолога, проходити медикаментозне лікування, медичну реабілітацію в умовах реабілітаційних відділень, стаціонарне та санітарно курортне лікування.

Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, який постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганому сні на фоні сильних больових почуттів, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєві стосунки позивача, він вимушений докладати значних додаткових зусиль для нової організації свого життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п. 5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв'язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, виникнення другої групи інвалідності та значна втрата працездатності позивача настали внаслідок нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача.

Як роз'яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу.

Аналізуючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали для здоров'я в молодому віці позивача, втрати працездатності, настання негативних змін у його житті, неможливості відновлення стану, який мав позивач до отримання групи інвалідності, з урахуванням причин настання нещасного випадку з вини відповідача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, що вносить істотні вимушені зміни у життєві стосунки, виходячи із засад розумності та справедливості, тому вважає за необхідне призначити позивачу компенсацію в розмірі 65 000,00 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

У судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку пов`язаного з виробництвом задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (50095 Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1а, ) на користь ОСОБА_4 компенсацію за спричинену моральну шкоду, в зв`язку з ушкодженням здоров`я в розмірі 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) гривень, без утримання податку з доходів з фізичних осіб та інших обовязкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (50095 Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1а, ) на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 21 січня 2019 року.

Суддя: І. Я. Чорний