П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 221/8532/18

Номер провадження 22-ц/804/2240/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кочегарової Л.М., Гаврилової Г.Л., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Герасимова Г.Є.,

сторони :

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «АФРОДІТА»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АФРОДІТА» на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 29 травня 2019 року, у складі судді Писанець Н.В., дата складення повного судового рішення 06 червня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «АФРОДІТА» (далі ТОВ «АФРОДІТА») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди землі.

Позов мотивовано тим, що 04 січня 2007 року між Приватним підприємством «Фермер», правонаступником якого є ТОВ «АФРОДІТА», та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі № 82. Державна реєстрація вказаного договору відбулась 03 вересня 2008 року. Загальна площа земельної ділянки становила 11,84 га, в тому числі ріллі 11,34 га, багаторічних насаджень 0,20 га, пасовищ - 0,30 га. Строк дії договору визначений у 10 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що позивачу стало відомо з рішення Волноваського районного суду Донецької області від 16 січня 2015 року. Вказаним рішенням за ОСОБА_1 , як спадкоємцем ОСОБА_2 , визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_1 , загальною площею 11,340 га, кадастровий номер :02:000:0713 у розмірі 5,670 га, на земельну ділянку № НОМЕР_3 кадастровий номер :02:000:0966 площею 0,300 га, на земельну ділянку № НОМЕР_5 кадастровий номер :03:000:0715 площею 0,200 га, розташованих на території Петрівської сільської ради Волноваського району Донецької області. 10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 було запропоновано укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди, але відповідач на це не погодився. Враховуючи викладене, просив визнати поновленим з 03 вересня 2018 року укладеній між Приватним підприємством «Фермер», правонаступником якого є ТОВ «АФРОДІТА», та ОСОБА_2 договір оренди землі від 04 січня 2007 року №82 на той самий строк і на тих самих умовах - в частині оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки; визнати укладеною між ТОВ «АФРОДІТА» та ОСОБА_1 додаткову угоду (у запропонованій редакції) до договору оренди землі від 04 січня 2007 року №82 про поновлення вказаного договору.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 29 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «АФРОДІТА» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «АФРОДІТА» просить скасувати рішення суду, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема позивач вказує, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 договір не припинив свою дію; після смерті орендодавця всі спадкоємці і, в тому числі ОСОБА_1 , отримували орендну плату за договором у відповідних частинах; фактично позивач продовжує використовувати земельну ділянку, що належала ОСОБА_2 ; лист - повідомлення щодо незгоди у поновленні договору оренди землі відповідач повинен був надати у проміжок часу з 04 вересня 2018 року по 04 жовтня 2018 року; рішення суду є невмотивованим, виходячи з положень ст.33 Закону України «Про оренду землі»; суд дійшов помилкового висновку про те, що запропонованим проектом додаткової угоди до договору оренди про його поновлення неначебто передбачена зміна істотних умов договору.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що рішення є законним та обґрунтованим, оскільки позиція позивача про переважне право на продовження договору оренди землі від 04 січня 2007 року, з посиланням на ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», є хибною. Своє відношення щодо неможливості продовження договору оренди землі, він, ОСОБА_1 , висловив позивачу задовго до закінчення строку дії договору та повідомив ТОВ «АФРОДІТА» про небажання укладати договір оренди з цим товариством на майбутнє. Тому, суд першої інстанції правильно застосувавши норми матеріального права, відмовив ТОВ «АФРОДІТА» у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «АФРОДІТА» Хачхарджи Є.І., який підтримав скаргу, заперечення проти скарги ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 січня 2007 року між Приватним підприємством «Фермер», правонаступником якого є ТОВ «АФРОДІТА», та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі №82. Ця земельна ділянка сільськогосподарського призначення, розташована на території Петрівської сільської ради Волноваського району Донецької області і надавалася ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11,84 га, в тому числі, ріллі 11,34 га, багаторічних насаджень 0,20 га, пасовищ - 0,30 га.

Договір оренди зареєстрований 03 вересня 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. За життя, 16 листопада 2006 року, ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно якого спадкоємцями свого майна визнала ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 16 січня 2015 року, до ОСОБА_1 перейшло право власності на ? частку спірної земельної ділянки.

За згодою спадкоємців, земельна ділянка була поділена на три частини, внаслідок чого частина земельної ділянки № НОМЕР_1 , яка успадкована відповідачем ОСОБА_1 , виділена у самостійну земельну ділянку площею 5,4677 га з присвоєнням кадастрових номерів.

10 жовтня 2018 року ТОВ «АФРОДІТА» направило ОСОБА_1 лист-повідомслення, разом з проектом додаткової угоди, в якому зазначило, що вважає поновленим на строк до 03 вересня 2028 року договір оренди виділених відповідачу земельних ділянок і просить протягом трьох днів з моменту отримання цього листа підписати додаткову угоду та надіслати на адресу товариства (а.с.27-29).

Не погоджуючись з вказаною пропозицією, ОСОБА_1 письмово повідомив позивача листом від 17 жовтня 2018 року про відсутність своєї згоди на продовження договору оренди землі з ТОВ «АФРОДІТА» (а.с.33-34).

Відмовляючи ТОВ «АФРОДІТА» у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не дотримався передбачених ст.33 Закону України «Про оренду землі» строків повідомлення спадкоємця земельної ділянки про бажання продовжити строк дії договору оренди землі, як особи, що має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк; вимоги ТОВ «АФРОДІТА» про поновлення договору оренди землі з ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відновлює та не захищає права позивача.

З висновками суду не можна не погодитися, оскільки вони ґрунтуються на нормах матеріального права і рішення суду ухвалено з дотриманням ст.ст.89,263 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України,Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Як встановлено, договір оренди землі між позивачем та орендодавцем ОСОБА_2 був укладений 04 січня 2007 року на строк 10 років. Реєстрація договору відбулася 03 вересня 2008 року, що свідчить про закінчення строку його дії - 03 вересня 2018 року (а.с.6-7).

Згідно до частин першої-п`ятої статті 33 цього Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку.

З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Матеріали справи свідчать про те, що орендодавць ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і до закінчення строку дії договору оренди ТОВ «АФРОДІТА» було відомо про цей факт з рішення Волноваського районного суду Донецької області від 16 січня 2015 року, який вирішив спір між спадкоємцями ОСОБА_2 , а саме, визнав право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11,84 га, в тому числі, ріллі 11,34 га, багаторічних насаджень 0,20 га, пасовищ - 0,30 га, відповідно до частки у спадщині кожного зі спадкоємців і, зокрема, за ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 апеляційному суду пояснив, що протягом кількох днів після ухвалення рішення про визнання права власності на земельну ділянку за спадкоємцями ОСОБА_2 , він повідомив ТОВ «АФРОДІТА» про те, що орендодавець померла і він, серед інших спадкоємців, є власником частки земельної ділянки, що була передана в оренду ТОВ «АФРОДІТА» в 2007 році. Одночасно він повідомив орендаря про небажання продовжити договір оренди землі на тих же умовах, оскільки розмір орендної плати був замалий (а.с.71-76).

Ці обставини представник ТОВ «АФРОДІТА» визнав в судовому засіданні апеляційного суду.

Про усвідомлення позивачем вказаних обставин свідчить те, що ТОВ «АФРОДІТА» 26 червня 2015 року та 22 серпня 2017 року відповідно уклало нові договори оренди землі зі іншими спадкоємцями ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Отже, маючи в 2015 році достовірні відомості про смерть орендодавця ОСОБА_2 , ТОВ «АФРОДІТА» тільки 10 жовтня 2018 року направило спадкоємцю орендодавця - ОСОБА_1 лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди до договору.

Разом з тим, у разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України, яка передбачає, що наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

За положеннями закону, саме з часу, коли товариство дізналося про смерть ОСОБА_2 для ТОВ «АФРОДІТА», яке мало намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк з ОСОБА_1 , виник обов`язок повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

Разом з тим, позивач положення ст.33 Закону України «Про оренду землі», про обмежені строки вчинення обов`язкових дій, залишив поза увагою і тільки 10 жовтня 2018 року направив відповідачу ОСОБА_1 пропозицію щодо продовження договору оренди землі і додаткову угоду, в той час, як місячний строк закінчився після того, як ТОВ «АФРОДІТА» дізналося про перехід права власності на частку земельної ділянки до позивача.

Як вбачається зі справи, 17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 письмово повідомив позивача про відсутність своєї згоди на продовження договору оренди землі з ТОВ «АФРОДІТА» на той же строк та на таких же умовах.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, представлених доказів та норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінив представлені сторонами матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та дійшов обгрунтованого висновку про відмову ТОВ «АФРОДІТА» у позові до ОСОБА_1 про поновлення дії договору оренди землі № 82 від 04 січня 2007 року на той самий строк, тобто на десять років, та на тих самих умовах в частині оренди, належної ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 5,9677 га, в тому числі, ріллі площею 5,4677 га кадастровий номер :02:000:1359 , пасовищ площею 0,300 га кадастровий номер :02:000:0966 та багаторічних насаджень площею 0,200 га кадастровий номер :02:000:0715 , оскільки переважне право ТОВ «АФРОДІТА» на укладення договору оренди землі втрачено внаслідок недотримання орендарем положень закону щодо вирішення питання про поновлення цього договору.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі про те, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 дія договору оренди землі не припинилася, є неспроможними.

Згідно ст.25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , цивільна правоздатність її, як фізичної особи припинилася, а тому, вимоги позивача про продовження договору оренди від 04 січня 2007 року, укладеного товариством саме з ОСОБА_2 , є неспроможними.

Посилання у скарзі на те, що отримуючи орендну плату відповідач тим самим погодився, що до нього перейшли права та обов`язки орендодавця за договором у частині успадкованих ним земельних ділянок безпідставні, оскільки починаючи з набуття права власності на спадкову земельні ділянку ОСОБА_1 неодноразово повідомляв позивача про небажання продовжувати договір оренди на тих же умовах.

Зважаючи на те, що позивач продовжував користуватися спірною земельною ділянкою до вересня 2018 року, виплата орендної плати ОСОБА_1 , як спадкоємцю ОСОБА_2 , була обґрунтованою.

В апеляційній скарзі ТОВ «АФРОДІТА» зазначає, що лист - повідомлення щодо незгоди у поновленні договору оренди землі відповідач повинен був надати у проміжок часу з 04 вересня 2018 року по 04 жовтня 2018 року, але ці доводи до уваги не приймаються, оскільки пропозицію на продовження договору оренди землі позивач направив власнику земельної ділянки тільки 10 жовтня 2018 року і протягом місяця отримав від ОСОБА_1 заперечення на продовження договору оренди землі.

Посилання у сказі на те, що ТОВ «АФРОДІТА» продовжує використання земельної ділянки ОСОБА_1 , не доведено будь-якими доказами.

Відповідач цей факт заперечував та вказав, що після закінчення строку дії договору він почав самостійно користуватися земельною ділянкою і отримав в 2019 році врожай та дохід від його реалізації.

На підтвердження цих фактів до справи долучено листи ОСОБА_1 , які були направлені позивачу, з яких вбачається, що відповідач вкотре повідомляє позивача про небажання мати з товариством договірні відносини та вказує на особисте користування земельною ділянкою після 03 вересня 2018 року.

Оскільки матеріалами справи підтверджено висновок суду першої інстанції, що позивач не дотримався процедури та строків вирішення питання про продовження строку дії договору оренди землі, як особи, яка претендує на переважне користування земельною ділянкою, посилання в апеляційній скарзі на помилковий висновок суду про те, що запропонованим проектом додаткової угоди до договору оренди про його поновлення неначебто передбачена зміна істотних умов договору, є неспроможними.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення відсутні.

Відповідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АФРОДІТА» залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення 23 серпня 2019 року.

Судді: Л.М. Кочегарова

Г.Л.Гаврилова

Т.Б. Ткаченко