У Х В А Л А

іменем України

25 листопада 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Вільховченко І.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника Приватного підприємства «Фріхост» Кравчука А.Б. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Фріхост» про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПП «Фріхост» про захист честі, гідності та ділової репутації.

18.09.2019 р. до суду зі сторони ПП «Фріхост» надійшла заява про компенсацію судових витрат, а саме стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Фріхост» витрат на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. Вимоги заяви мотивовані тим, що відповідач ПП «Фріхост» був замінений ухвалою суду від 25.07.2019 р. на належного відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку з чим на підставі ст. 51 ЦПК України на користь підприємства підлягають до компенсації судові витрати, понесені при розгляді справи. Зазначає про те, що необґрунтовані дії позивача полягали в тому, що до звернення до суду з позовом ОСОБА_1 знав, що ПП «Фріхост» не є власником веб-сайту, де розміщена інформація про нього, а є лише реєстратором і хостинг-провайдером доменного імені, про що свідчила надана позивачем довідка. При цьому, маючи вказану довідку позивач не звернувся до подання позову до ПП «Фріхост» з відповідним запитом для отримання інформації про отримувача послуг хостингу/реєстр анта доменного імені «bessarabskaya-pravda.com.ua». Отже, позивач мав передбачені законом можливості для встановлення належного відповідача по справі, а саме шляхом направлення адвокатського запиту до ПП «Фріхост» або звернення до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позову. Проте, ОСОБА_1 вказаними правовими механізмами не скористався, звернувся до суду з вимогами до ПП «Фріхост», яке завідомо було неналежним відповідачем, у зв`язку з чим підприємство вимушено було нести витрати на професійну правничу допомогу для захисту свої прав та інтересів, подання відзиву на позов, надання відповіді на запит. Розмір витрат на правову допомогу обґрунтовує тим, що на складання відзиву на позов було витрачено 10 000 грн. (час витрачений адвокатом на його складання 3, 5 год.), на підготовку відповіді на ухвалу про витребування доказів витрачено 3 000 грн. (час витрачений адвокатом на її складання 1 год.).

25.11.2019 р. зі сторони ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на вказану вище заяву, згідно з якими, вимоги заяви вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам закону. Посилається на те, що позивач неодноразово намагався з`ясувати власника веб-сайту, на якому розміщена інформація про нього, проте зазначені спроби були безрезультатними, відповідей на надходило. 19.10.2018 р. позивачем була отримана відповідь від Департаменту «Центр компетенції», згідно з якою реєстратором доменного імені і хостинг-провайдером Інтернет ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_1» є ПП «Фріхост», у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду саме до вказаного підприємства. Зазначає, що представник ПП «Фріхост» не заперечував, що має інформацію про власника веб-сайту, проте безпідставно не надавав її до суду. Позивач не звертався до ПП «Фріхост» з запитом оскільки знав, що гарантовано отримає відмову, враховуючи вимоги Закону України «Про захист персональних даних». Зазначає, про те, що позивачем було вжито всіх заходів для встановлення належного відповідача, а тому зловживань з його боку не було.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про компенсацію судових витрат.

Дослідивши подану заяву та заперечення, суд приходить до наступного.

27.07.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до власника веб-сайту «Правда Бессарабии» про захист честі та гідності та ділової репутації.

23.10.2018 р. ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву, відповідачем в якій вказав ПП «Фріхост».

25.10.2018 р. ухвалою Приморського районного суду м. Одеса, зазначену справу передано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2018 р. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

27.12.2018 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з якого посилається на те, що не є належним відповідачем, оскільки підприємство не є адміністратором, реєстрантом доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_1 », власником веб-сайту», або отримувачем послуг хостингу. Підприємство є лише реєстратором доменного імені.

У відповідності до відповіді ПП « Фріхост» від 06.05.2019 р. власником веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_1 » та отримувачем послуг хостингу є ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.07.2019 р. замінено відповідача ПП «Фріхост» на належного відповідача ОСОБА_2 , справу передано на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, а також пояснень позивача, останнім було залучено ПП «Фріхост» до участі у справі в якості відповідача, у зв`язку з довідкою Департаменту «Центр компетенції», згідно з якою реєстратором доменного імені і хостинг-провайдером Інтернет ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_1» є ПП «Фріхост».

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про авторське право та суміжні права» власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу.

Тобто, позивачем залучено ПП «Фріхост» в якості відповідача незважаючи на те, що відповідь Департаменту «Центр компетенції» зазначала про те, що підприємство є лише реєстратором доменного імені і хостинг- провайдером Інтернет ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_1 » і що саме до нього необхідно звернутись з метою отримання відомостей про власника веб-сайту.

При цьому, позивачем не здійснено жодних дій щодо направлення запитів та звернень до ПП «Фріхост» до моменту залучення останніх в якості відповідачів, з метою отримання відомостей про власника веб-сайту. Зокрема, доказів здійснення позивачем активних дій та використання всіх передбачених ЦПК України механізмів (забезпечення доказів, тощо) з метою залучення належного відповідача до участі у справі, до суду не надано.

Суд критично відноситься до посилань позивача на те, що останній не звертався до ПП «Фріхост» з запитом про власника веб-сайту, бо знав, що гарантовано отримає відмову, оскільки припущення не можуть братись судом до уваги при розгляді справи.

Посилання на те, що саме ПП «Фріхост» самостійно зобов`язано було надати до суду відомості про власника веб-сайту не ґрунтуються на вимогах цивільного законодавства та суперечать основним засадам цивільного судочинства, оскільки саме на позивача покладається обов`язок доведення, що саме вказана особа порушила його законні права та інтереси.

Отже, передчасне звернення позивача з вимогами саме до ПП «Фріхост», яке завідомо було неналежним відповідачем по справі, призвело до того, що підприємство понесло витрати на професійну правничу допомогу для захисту свої прав та інтересів.

Позивачем не обґрунтовані причини звернення з позовом саме до ПП «Фріхост», у зв`язку з чим, суд вважає такі дії позивача необґрунтованими.

У відповідності до ч. 5ст. 51 ЦПК України, відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Вбачається, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.07.2019 р. не вирішено питання про розподіл судових витрат, оскільки ПП «Фріхост» не подано було відповідну заяву саме в порядку ст. 51 ЦПК України.

Разом з тим, враховуючи об`єктивну неможливість ПП «Фріхост» передбачити можливість заміни судом відповідача по справі, в зазначеній ухвалі суду роз`яснено про право останнього звернутись до суду з відповідною заявою.

Враховуючи, вказане, суд вважає за необхідне застосувати в даному випадку ч. 6 ст. 142 ЦПК.

Вбачається, що ухвалу про заміну відповідача ПП «Фріхост» на ОСОБА_2 , приватне підприємство отримало 06.08.2019 р., а до суду з заявою звернулось 12.08.2019 р., про що свідчить відмітка Укрпошти на конверті, в якому вказана заява надійшла до суду.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про компенсацію судових витрат.

Щодо розміру витрат, які підлягають до компенсації відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження понесених витрат ПП «Фріхост» надано договір про надання правової допомоги від 27.07.2018 р., ордер КС №258721, Акти надання правової допомоги від 22.12.2018 р., згідно з якими гонорар адвоката за надану правову допомогу становить 10 000 грн. та 3 000 грн., замовлення про надання правової допомоги, а саме підготовку та подання відзиву на позовну заяву на суму 10 000 грн., та підготовку відповіді на ухвалу про витребування доказів на суму 3 000 грн., виписку банку.

Стороною позивача не надано до суду належних та допустимих доказів на спростування поданих ПП «Фріхост» доказів та викладених останнім обставин.

При цьому, щодо суми витрат заявлених до стягнення суд вказує наступне.

Суд вважає необґрунтованими посилання сторони ПП «Фріхост» на необхідність стягнення з позивача витрат в розмірі 3 000 грн. за підготовку відповіді на ухвалу суду про витребування доказів, оскільки подання вказаної відповіді є обов`язком сторони, у відповідності до ч. 6 ст. 84 ЦПК України та було здійснено не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а на підставі постановленої судом ухвали.

Зокрема, суд вважає розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. завищеним, таким, що не відповідає складності справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченому адвокатом на написання відзиву, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Вбачається, що жодне судове засідання представник ПП «Фріхост» не з`явився, та останнім подано лише одну заяву по суті справи - відзив.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу і стягнути з ОСОБА_1 на користь ПП «Фріхост» суму витрат у розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 142 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника Приватного підприємства «Фріхост» Кравчука А.Б. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Фріхост» про захист честі, гідності та ділової репутації - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Приватного підприємства «Фріхост» (, м. Київ, пр. Лісовий, 35, кв. 259) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання її повного тексту.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя О.Б. Саламон