ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/4364/18

Головуючий у першій інстанції - Циганко М. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1296/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство «Чернігівобленерго»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2019 року (ухвалене о 09:51) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про захист прав споживачів, -

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив захистити його право на вільне використання електронних платіжних засобів при оплаті за використану ним електроенергію шляхом зобов`язання відповідача привести його місячне споживання електроенергії у відповідність із зазначеним ним при електронному способі її оплати (у даному випадку через Приват24) з червня по листопад 2018 року і ніяким чином не перешкоджати реалізації цього права в подальшому (в межах 2018 року).

Позов обґрунтовував тим, що він мешкає в АДРЕСА_1 , та є споживачем електроенергії. Оплату за спожиту електроенергію здійснював зі своєї пенсійної картки через інтернет-банкінг «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», де завжди вказував початкові та кінцеві за місяць показання електролічильника, кількість спожитих кіловат і суму платежу. Вважає, що даний спосіб повідомлення є належним та достатнім для визначення місячного обсягу спожитої ним електроенергії. Однак відповідач, ігноруючи положення ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів», здійснює незаконні донарахування при зазначенні попередніх та кінцевих показників електролічильника у квитанціях на оплату.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районний суд вийшов за межі позовних вимог, розглянув зовсім інший позов та відмовив у задоволенні не його позову.

Зазначає, що правовими підставами його позову є ч. 2 ст. 17 та ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», на які суд взагалі не посилався, але не мав жодних підстав їх ігнорувати.

Наголошує, що при оплаті за спожиту електроенергію за допомогою інтернет-банкінгу «Приват24» вказував початкові та кінцеві показники лічильника, які відповідач отримував через АТ КБ «ПриватБанк» не пізніше 4-го числа звітного місяця і зобов`язаний був їх приймати як невід`ємну складову права споживача на вільне використання електронних платіжних засобів.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Чернігівобленерго» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки зазначені в ній мотиви та підстави щодо скасування рішення районного суду є безпідставними та необґрунтованими, натомість рішення суду ухвалено відповідно до вимог чинного законодавства України.

Зазначає, що обов`язок знімати фактичні показники лічильника електроенергії станом на 01 число місяця, строк та способи їх передачі Оператору системи розподілу встановлено п. 3.3 договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачам, та у разі неотримання показів лічильника до 04 числа місяця (включно), що настає за розрахунковим, та за умови, що лічильник електроенергії не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний обсяг розподілу та споживання електроенергії по споживачу за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання. У березні 2019 року АТ «Чернігівобленерго» проведено перерахунок по особовому рахунку позивача за період з червня 2018 року по грудень 2018 року за показниками, наданими позивачем.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, врахувавши доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач є абонентом АТ «Чернігівобленерго» та споживачем електроенергії, приєднався до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, сплачує рахунки та споживає електроенергію, проте фактичні показники лічильника електроенергії передавав у спосіб, не передбачений умовами договору. Крім того, відповідачем у березні 2019 року проведено перерахунок спожитої електричної енергії за спірний період по показникам позивача.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 та є споживачем електроенергії. У спірний період, а саме з червня по листопад 2018 року, послуги з розподілу електричної енергії за вказаною адресою надавались ПАТ «Чернігівобленерго» на підставі укладеного договору, що не заперечується сторонами. Оплата отриманих послуг проводилась споживачем також ПАТ «Чернігівобленерго».

Протягом спірного періоду позивач здійснював оплату за спожиту електроенергію через АТ КБ «ПриватБанк» за допомогою сервісу інтернет-банкінгу «Приват24», зазначаючи при цьому початкові та кінцеві показники лічильника електричної енергії за звітний місяць (а.с. 4-10, 17), а саме:

- квитанція від 01.07.2018 № 0.0..1, дані лічильника № 1: попередні 2165, поточні 2270, сума 114,63 грн, період оплати червень 2018;

- квитанція від 01.08.2018 № 0.2.1, дані лічильника № 1: попередні 2270, поточні 2368, дані лічильника № 2: попередні 1, поточні 8, сума 114,63 грн, період оплати липень 2018;

- квитанція від 01.09.2018 № 0.0..1, дані лічильника № 2: попередні 8, поточні 113, сума 98,40 грн, період оплати серпень 2018;

- квитанція від 01.10.2018 № 0.0..1, дані лічильника № 2: попередні 113, поточні 213, сума 90 грн, період оплати вересень 2018;

- квитанція від 31.10.2018 № 0.0..1, дані лічильника № 1: попередні 213, поточні 318, сума 98,40 грн, період оплати вересень 2018;

- квитанція від 01.12.2018 № 0.0..1, дані лічильника № 2: попередні 318, поточні 426, сума 100 грн, період оплати листопад 2018.

У рахунках на оплату за спожиту електроенергію, що направлялись на адресу ОСОБА_1 , ПАТ «Чернігівобленерго» у спірний період зазначались наступні дані (а.с.2):

за червень 2018 - дата показників 27.06.2018, показання лічильника: попередні 2174, останні 2217, сума до сплати 114,63 грн;

за липень 2018 - дата показників 28.07.2018, показники лічильника: попередні 2217, останні 2368, сума до сплати 90 грн;

за серпень 2018 - дата показників 31.08.2018, показники лічильника: попередні 1, останні 107, сума до сплати 100,08 грн;

за жовтень 2018 - дата показників 31.10.2018, показники лічильника: попередні 107, поточні 209, сума до сплати 93,36 грн;

за листопад 2018 - дата показників 30.11.2018, показники лічильника: попередні 209, поточні 311, сума до сплати 93,36 грн.

У березні 2019 року ПАТ «Чернігівобленерго» за показниками позивача проведено перерахунок спожитої позивачем електричної енергії за період з червня по листопад 2018 року, що вбачається з обігової відомості по абоненту ОСОБА_1 (а.с. 46).

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 , посилаючись на ч. 2 ст. 17, 18 та ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», у своїй уточненій позовній заяві просив захистити його право на вільне використання електронних платіжних засобів при оплаті за використану ним електроенергію шляхом зобов`язання відповідача привести його місячне споживання електроенергії у відповідність із зазначеним ним при електронному способі її оплати (у даному випадку через Приват24) з червня по листопад 2018 року і ніяким чином не перешкоджати реалізації цього права в подальшому (в межах 2018 року).

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов`язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України.

Продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати.

Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту, у будь-який спосіб обмежувати використання ним електронних платіжних засобів, якщо відповідно до законодавства продавець (виконавець) зобов`язаний приймати їх до сплати.

Пунктом 1.14 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює перелік та наслідки визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Частина 1 статті 21 вказаного Закону містить перелік порушень прав споживача для цілей застосування Закону України «Про захист прав споживачів» та пов`язаного з ним законодавства.

Як зазначалось вище, позивач для сплати за спожиту електроенергію в спірний період використовував електронну платіжну систему АТ КБ «ПриватБанк» «Приват24», в свою чергу ПАТ «Чернігівобленерго» приймало таку оплату, проти використання позивачем вказаної електронної платіжної системи не заперечувало, вимог про інший спосіб оплати чи використання інших платіжних інструментів не ставило.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження порушення, обмеження чи позбавлення ОСОБА_1 права на вільне використання електронних платіжних систем при оплаті за спожиту електроенергію з боку відповідача матеріали справи не містять.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що ПАТ «Чернігівобленерго» було порушено право позивача на вільне використання електронних платіжних засобів при оплаті за спожиту електричну енергію, встановлене ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вимога ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача привести його місячне споживання електроенергії у відповідність із зазначеним ним при електронному способі її оплати (у даному випадку через Приват24) з червня по листопад 2018 року була задоволена відповідачем в березні 2019 року шляхом проведення перерахунку спожитої позивачем електричної енергії за період з червеня по листопад 2018 року, що відображено в обіговій відомості по абоненту за цей період.

Зважаючи на вищевикладене та виходячи зі змісту заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, районний суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи ОСОБА_1 про те, що зазначення початкових та кінцевих показників лічильника при оплаті за спожиту електроенергію за допомогою інтернет-банкінгу «Приват24» є невід`ємною складовою права споживача на вільне використання електронних платіжних засобів є хибними. Позивач помилково включає до поняття «форма оплати продукції», яка може бути готівковою або безготівковою (в тому числі з використанням електронних платіжних засобів), такі дані, як початкові та кінцеві показання лічильника, споживання та сума платежу за звітний період.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування вірного по суті судового рішення, у зв`язку з чим воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: