Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 752/22030/18

провадження № 61-11326св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 року у складі судді Хоменко В. С. та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Таргоній Д. О., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача в порядку регресу 67 890,89 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Голосіївський районний суд м. Києва ухвалою від 09 листопада 2018 року відкрив провадження у справі.

Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що позовна заява підсудна Голосіївському районному суду м. Києва.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Київський апеляційний суд постановою від 16 травня 2019 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 року залишив без змін.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що відкриваючи провадження у справі, суддя першої інстанції керувався тим, що позовна заява підсудна Голосіївському районному суду м. Києва. Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позову, відмови у відкритті провадження у справі, на даній стадії не встановлено. З такими висновками погодилась колегія суддів апеляційного суду.

Позови про відшкодування шкоди можуть пред`являтися за місцем заподіяння шкоди (пункт 6 статті 28 ЦПК України).

Предметом заявленого позову є вимога про відшкодування шкоди в порядку регресу, відтак в даному випадку можуть бути застосовані положення пункту 6 статті 28 ЦПК України, на який посилався позивач при зверненні з цим позовом. Дорожньо-транспортна пригода сталася по вул . Смолича, 2 в м. Києві, що територіально відноситься до Голосіївського району міста Києва.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 11 червня 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року з підстав порушення норм процесуального права, справу направити до суду першої інстанції за визначеною підсудністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалені судові рішення постановлено в порушення правил територіальної підсудності, а тому вони підлягають скасуванню, а справа направленню на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відкриваючи провадження у даній справі Голосіївський районний суд м. Києва не мотивував свого рішення, а саме чому він вважає підсудним даний спір саме цьому суду, попри те, що відповідач зареєстрований і проживає в територіально іншому районі.

Відхиляючи апеляційну скаргу щодо порушення правил територіальної підсудності, апеляційний суд, послався на правила альтернативної підсудності даного спору, і виходив з того, що судом розглядається спір про відшкодування шкоди завданої пошкодженням майна.

Вважає, що з такими висновками судів погодитись не можна, оскільки вони прямо суперечать встановленим судами обставинам та правилам територіальної підсудності визначених в статтях 27, 28 ЦПК України.

Матеріали справи підтверджують, що місце проживання відповідача, яке належним чином зареєстровано у встановленому порядку є: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Дарницького району м. Києва.

Правила частини шостої статті 28 ЦПК України, на які послався суд апеляційної інстанції, мотивуючи своє рішення про відхилення апеляції, застосовуються виключно до правовідносин позадоговірного характеру, що безпосередньо випливають з події - завдання шкоди майну.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року відкрито провадження у справі та витребувано її матеріали із Голосіївського районного суду м. Києва.

05 липня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши аргументи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас статтею 28 ЦПК України передбачено випадки, коли підсудність справи визначається за вибором позивача.

Зокрема, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди (частина шоста статті 28 ЦПК України).

Своє право на отримання страхового відшкодування позивач мотивував, зокрема, статтею 1191 ЦК України, якою передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, на зворотну вимогу (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Тобто між сторонами виник цивільно-правовий спір щодо регресного відшкодування сплачених позивачем коштів, оскільки на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Належними та допустимими доказами підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_2 (ксерокопія паспорта ОСОБА_1 а. с. 46). Згідно з розпорядженням Київського міського голови В. Кличка від 19 лютого 2016 року АДРЕСА_2 перейменовано на АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Дарницького районного суду м. Києва.

Відкриваючи провадження у справі, суди на зазначені обставини уваги не звернули, не врахували, що спір не стосується самого місця дорожньо-транспортної пригоди, не є спором про відшкодування шкоди, а виник з приводу виплати позивачем передбаченого законом страхового відшкодування потерпілій стороні і позивач, який виконав обов`язок зі сплати таких грошових коштів, пред`явив вимогу до винної особи в порядку регресу про їх стягнення.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції не виправив помилку районного суду, аргументи апеляційної скарги не спростував.

Верховний Суд визнає обґрунтованими доводи касаційної скарги про порушення судом першої інстанції при відкритті провадження у справі територіальної підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України передбачено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу передати до Дарницького районного суду м. Києва.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року скасувати, справу передати до Дарницького районного суду м. Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун