РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, 26 січня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис №61, сина ОСОБА_3 та доньку ОСОБА_4 залишити проживати з нею, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1944 грн, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову 22 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, не заперечував проти розірвання шлюбу,залишення дітей на проживання з матірю та стягнення аліментів в розмірі по 1944 грн. на кожну дитину.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, з 26 січня 2001 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис №61, що стверджується Свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №039631 виданим 26 січня 2001 року. Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначено у позовній заяві, сторони проживають окремо близько пяти років, спільного господарства не ведуть, подружнє життя не склалося, ускладнилися взаємовідносини та зникло почуття любові один до одного. Сторони вважають подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вказано у позовній заяві та підтверджено сторонами в судовому засіданні, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проживають разом з позивачем ОСОБА_1 Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не надає коштів на їх утримання.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що домовленість між позивачем та відповідачем про добровільну сплату аліментів на утримання дитини відсутня, відповідач визнає позов, є здоровою працездатною особою, а тому, стягнення з нього аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1944 грн, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є обґрунтованим та достатнім розміром, для належного утримання дітей.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою, має постійне місце проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що відповідач в підготовчому судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити, шлюб між сторонами розірвати, дітей лишити на проживання з матірю, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1944 грн, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову 22 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору на користь позивача та 704,80 грн. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 січня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис №61, розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матірю ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1944 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову 22 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1944 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову 22 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5