КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №363/62/15-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/8737/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання права користування земельною ділянкою, визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування державної реєстрації на право власності за ними, скасування державної реєстрації державного акту на право приватної власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

29 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, де просила, з врахуванням заяв про збільшення позовних вимог визнати за нею право користування на земельну ділянку, загальною площею 0,09 га, що по АДРЕСА_1 ,

визнати незаконним та скасувати рішення Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 850-25.У2 від 01 вересня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою та відведення земельної ділянки, площею 0,0450 га, по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 »,

визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0450 га, по АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №850-25.У2 від 01 вересня 2010 року від 15 листопада 2010 року, бланк серія ЯЛ №329858 , зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за №45 та скасувати його державну реєстрацію,

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :02:035:0153 , посвідчений приватним нотаріусом Кисельовою Н.В. 08 листопада 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1678, серія та номер №1678, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17064874 від 08 листопада 2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, скасувавши його державну реєстрацію та право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :02:035:0153 ,

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :02:035:0153 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Голуб Людмилою Андріївною 3 серпня 2016 року, серія та номер №969, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30822338 від 08 серпня 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, скасувавши його державну реєстрацію та право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:035:0153 ,

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :02:035:0153 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 лютого 1989 року її матір - ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_6 /4 частину будинку АДРЕСА_1 за договором купівлі- продажу, зареєстрованого в реєстрі за №7 та в погосподарській книзі Старопетрівської сільської ради народних депутатів за особистим рахунком №845.

Згідно наказу радгоспу імені Ватутіна №114 від 20 червня 1988 року її матері - ОСОБА_5 було відведено 0,06 га землі біля будинку АДРЕСА_1 та 0,03 га - надано в оренду.

Крім того, згідно з погосподарської книги по домогосподарству АДРЕСА_1 - з 1990 року по 1993 рік ОСОБА_5 було надано 0,06 га земельної ділянки, а з 1995 року ОСОБА_5 надано 0,09 га землі.

Зазначає, що з земельно-кадастрової книги вбачається, що ОСОБА_5 належить 0,09 га земельної ділянки.

28 серпня 1994 року Староперівською сільською радою прийнято рішення №168 про передачу безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки, площею 0,09 га, що по АДРЕСА_1 та внесено в книгу реєстрації громадян про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, не встигнувши отримати державний акт на право приватної власності на землю.

Позивач зазначає, що опісля вона отримала у власність, в порядку спадкування, 1/2 частину житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 , та у зв`язку з цим набула у користування і 0,09 га земельної ділянки, що перебувала у користуванні ОСОБА_5 .

В подальшому, позивач звернулася до Старопетрівської сільської ради про передачу їй безкоштовно у власність земельної ділянки, площею 0,09 га, по АДРЕСА_1 , оскільки за рішенням від 28 серпня 1994 року Старопетрівської сільською радою було передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки, площею 0,09 га, по АДРЕСА_1 , яке було внесено в книгу реєстрації громадян про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність за №168.

Однак, її матір не встигла отримати державний акт. 05 серпня 2004 року Старопетрівська сільська рада прийняла рішення №164 про затвердження рішення №169 від 25 вересня 2003 року про передачу безкоштовно у власність земельної ділянки, площею 0,09 га, в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Зазначила, що 30 вересня 2008 року Старопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області видала довідку, що за нею по кадастрово-шнуровій книзі за №927 закріплена земельна ділянка, площею 0,09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

З метою виготовлення технічної документації для отримання державного акту про право власності на земельну ділянку вона звернулася до землевпорядної організації.

Але отримати державний акт на земельну ділянку, площею 0,09 га, вона не має змогла, оскільки у її користуванні залишилось 0,041 га замість 0,09 га, так як частину її земельної ділянки незаконно передано іншій особі - ОСОБА_2 відповідно до рішення Старопетрівської сільської ради від 01 серпня 2010 року.

Позивач зазначає, що при порівнянні конфігурації площі, довжин меж та координат злому меж земельних ділянок, що містяться в державному акті на право приватної власності на землю, виданому ОСОБА_2 та кадастровому плані ОСОБА_1 , виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю «Будексім 2007» встановлено подвійне врахування однієї і тієї ж частини земельної ділянки площею 449,58 кв.м.

Старопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області не може пояснити, яким чином її земельна ділянка була передана іншій особі, при цьому підтверджує, що ні з користування ОСОБА_5 , ні з її користування спірна земельні ділянка не вилучалась.

Вважає, що Старопетрівська сільська рада, в порушення вимог ч. 5 ст. 116 ЗК України, передала у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, яка не була вільною та не була вилучена з користування позивача.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 березня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що ОСОБА_1 не набула права користування спірною земельною ділянкою, кадастровий номер :02:035:0153 , площею 0,045 га у встановленому законом порядку, її цивільні права та інтереси не були порушені, а відповідно, суд не вбачає підстав для визнання незаконними чи скасування правових актів індивідуальної дії, якими є рішення, що оскаржуються.

На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 04 лютого 1989 року матір позивача - ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу придбала 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим їй було відведено 0,06 га землі біля будинку та 0,03 га - надано в оренду ( а.с. 20, 21-22 т. 1 ).

28 серпня 1994 року Старопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області прийнято рішення №46 про передачу ОСОБА_5 безкоштовно у приватну власність земельної ділянки, площею 0,09 га, та внесено в книгу реєстрації громадян про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність за №168 ( а.с. 13, 141 т. 1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, а позивач, як її спадкоємець, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 листопада 1998 року отримала у спадок 1/2 частину вказаного вище будинку (а.с. 124, 145 т. 1 ).

25 вересня 2003 року виконавчий комітет Старопетрівської сільради ухвалив рішення про відміну рішення сільської ради від 28 серпня 1994 року про передачу земельної ділянки ОСОБА_5 та передав вказану земельну ділянку ОСОБА_1 у зв`язку з отриманням спадщини та поданою заявою ( а. с. 142-143 т. 1 ).

05 серпня 2004 року Старопетрівська сільрада ухвалила рішення №164 про затвердження рішення від 25 вересня 2003 року №164 про передачу ОСОБА_1 безкоштовно у власність земельної ділянки, площею 0,09 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку ( а.с. 33 т. 1 ).

Згідно з довідкою Старопетрівської сільради від ЗО вересня 2008 року №1098 за ОСОБА_1 по кадастрово-шнуровій книзі за №927 закріплена земельна ділянка, площею 0,09 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( а.с. 34 , т. 1 ).

При цьому, рішенням Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №850-25.У2 від 01 вересня 2010 року затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність земельну ділянку, площею 0,0450 га, в АДРЕСА_1 ( а.с. 157 т. 3 ).

ОСОБА_2 на підставі рішення Старопетрівської сільської ради №850 від 01 вересня 2010 року отримав державний акт серії ЯЛ №329858 про право власності на земельну ділянку, площею 0,0450 га в АДРЕСА_1 ( а.с. 171-172 т. 2 ).

В подальшому, ОСОБА_2 відчужив земельну ділянку з кадастровим номер :02:035:0153 , площею 0,045 га, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 листопада 2014 року, на користь ОСОБА_4 , а остання, в свою чергу, відчужила майно на користь ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 03 серпня 2016 року ( а.с. 148 т. 2, а.с. 13, 14-16 т. 3 )

Згідно з п. 3 висновку експерта від 29 жовтня 2013 року №1391 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження на замовлення ОСОБА_1 щодо варіантів виділу їй із земельної ділянки, площею 0,1461 га, ділянки, площею 0,09 га, при порівнянні конфігурації, площі, довжин меж та координат злому меж земельних ділянок, що містяться в державному акті на право приватної власності на землю, виданому ОСОБА_2 , та в кадастровому плані земельної ділянки ОСОБА_1 , встановлено подвійне врахування однієї і тієї ж частини земельної ділянки площею 449,58 кв.м. ( а.с. 231-237 т. 1 )

При цьому, відповідно до п. 5 постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу УРСР» від 18 грудня 1990 року зазначено, що громадяни, які мають в користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію цього Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

Згідно ж п. 7 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року громадяни, які одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Земельного кодексу України, 1990 року, та ч. ч. З, 4 ст. 142 Земельного кодексу України, 2001 року, припинення права користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача проводиться за його заявою на підставі рішення відповідної ради.

Примусове припинення права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки могло відбуватись у судовому порядку, передбаченому ч. 4 ст. 29, ч. 6 ст. 31 Земельного кодексу УРСР, 1990 року, та ст. 143, ч. 10 ст. 149 Земельного кодексу України, 2001 року.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1275цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, ОСОБА_1 має права користування спірною земельною ділянкою, яке виникло у неї в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , що підтверджується, зокрема, договором оренди від 26 травня 1988 року, наказом радгоспу ім. Ватутіна від 20 червня 1988 року №114, записом в погосподарській книзі за 1990-1993 року ( а.с. 18-19, 147-148 т. 1, а.с. 27-29 т. 4 ).

А відтак, рішення Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №850-25.У.2 від 01 вересня 2010 року про відведення ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,045 га, по АДРЕСА_1 ухвалено без дотримання норм ч. 5 ст. 116 ЗК України та порушує права ОСОБА_1 , у зв`язку з чим воно, з точки зору суду другої інстанції, є незаконним та підлягає скасуванню в силу порушення прав та інтересів позивача, яка має право землекористування, в т.ч. і спірною земельною ділянкою, наданою зазначеному відповідачу.

Також, слід визнати недійсним державний на право приватної власності на земельну ділянку, площею 00450 га, виданого на ім`я ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію, оскільки, він був виданий на підставі незаконного рішення Старопетрівської сільської ради.

Що ж, до решти позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :02:035:0153 , скасування державної реєстрації правочинів та земельної ділянки з кадастровим номером :02:035:0153 не підлягають до задоволення, враховуючи наступне.

Так, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 57 постанови від 05 червня 2018 року по справі 338/180/17, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

При цьому, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 86 постанови від 14 листопада 2018 року по справі №183/1617/16, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Відтак, решта вимог позивача, з врахуванням викладеного та на переконання апеляційного суду, заявлені у спосіб, який є неефективним.

За таких обставин, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув, і, як наслідок, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 16 ЦК України, ст.ст. 116, 152 ЗК України, ст.ст. 29, 31 Земельного кодексу України 1990 року, Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року, постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу УРСР» від 18 грудня 1990 року, ст.ст. 5, 12, 13, 76-80, 263-265, 374, 376 ЦПК України.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його постановленні, встановлених судом другої інстанції, знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відтак, враховуюче зазначене, з точки зору суду другої інстанції, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову в встановленому апеляційним судом розмірі відповідно до ст. 376 ЦПК України та названих норм права.

Доводи відзиву ОСОБА_3 ( а.с. 209-223 т. 4 ) на апеляційну скаргу, зокрема, про те, ОСОБА_5 не встановлювала меж земельної ділянки в натурі та не отримувала жодних документів, які б встановлювали її право користування на земельну ділянку, позивач не надала доказів затвердження сільською радою рішення радгоспу про виділення земельної ділянки, договору оренди земельної ділянки, доказів реєстрації права користування земельною ділянкою, площею 0,09 га, книга реєстрації громадян про безоплатну передачу земельних ділянок не відноситься до земельно-кадастрової документації, спірна земельна ділянка не відноситься до спадкової маси, ОСОБА_2 набув права власності на земельну ділянку з дотримання вимог закону, права позивача не порушені, на переконання апеляційного суду та в силу викладеного, не спростовують викладені обставини та не є правовими підставами для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Разом з тим, апеляційний суд, вважає за необхідне частково задовольнити клопотання щодо поновлення строку на подачу цього відзиву та продовжити строк для його подачі відповідно до ст. 127 ЦПК України, що встановлений ухвалою Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року ( а.с. 191-192 т. ), оскільки, ОСОБА_3 не мала можливості своєчасно його подати ( а.с. 224, 225 т. 4 ).

Також, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір ( а.с. 1, т. 2, а.с. 24, 158 т. 2, а.с. 120 т. З, а.с. 150, 189 т. 4 ) пропорційно до задоволених вимог у розмірі 6 400 ( 1 600 х 0,4 х 4+ 1 600 х 0,4 х 4 : 100 х 150 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання права користування земельною ділянкою, визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування державної реєстрації на право власності за ними, скасування державної реєстрації державного акту на право приватної власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Визнати за ОСОБА_1 право користування на земельну ділянку, загальною площею 0,09 га, що по АДРЕСА_1 .

Визнати незаконним та скасувати рішення Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №850-25.У2 від 01 вересня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», площею 0,0450 га, що по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0450 га, що по АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №850-25.У2 від 01 вересня 2010 року, бланк серія ЯЛ №329858 , зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за №45 та скасувати його державну реєстрацію.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 6 400 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко