Справа № 201/7258/19
Провадження № 2/201/2675/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зменшити розмір аліментів із 1/4 частини заробітку (доходу) на 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів, що стягується з нього на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2019 року в цивільній справі № 201/4237/19, з дня подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину 10.04.2019 року.

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що на підставі судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 19.04.2019 року в цивільній справі № 201/4237/19, стягнуто щомісячно із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання його сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, стягуючи аліменти до досягнення дитиною повноліття на користь матері дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), починаючи стягнення з дня подачі до суду заяви про видачу судового наказу, а саме: з 10 квітня 2019 року. Позивач заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), вважає, що існують об`єктивні підстави для зменшення розміру аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів. У позовній заяві Позивач зазначає, що має на утриманні доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дружину, ОСОБА_5 , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Тому, враховуючи вищенаведене, просить суд зменшити розмір аліментів.

Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач також надала суду заяву, в якій зазначила що заперечує проти позовних вимог у повному обсязі.

22 липня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що не визнає позовні вимоги, посилаючись на те, що позивач не спілкується зі своїм сином та відповідачем і не знає, що ОСОБА_3 лікується та потребує медичної допомоги, додаткового харчування та відпочинку. Відповідач вказує про те, що дитина пройшла курс лікування щитовидної залози, потребує відпочинку на морі та дотримання правильного харчування. Згідно до рекомендацій лікарів ОСОБА_2 придбала путівку до Туреччини для неї та дитини, витрати на яку повністю понесла вона особисто. ОСОБА_2 також зазначила, що вона мати-одиначка, яка виховує двох синів, один з яких, ОСОБА_3 , проживає з нею.

У свою чергу, позивач надав до суду відповідь на відзив. Відповідно до викладеного у цьому документі позивач вважає, що обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву, не відповідають дійсності. Позивач разом із відповіддю на відзив надав до суду докази у вигляді роздруківок скріншотів його переписки з Відповідачем на підтвердження того, що він, ОСОБА_1 , спілкується зі своєю колишньою дружиною та цікавиться станом здоров`я свого сина. У смс-повідомленнях ОСОБА_2 особисто зазначає про те, що дитина здорова. Стосовно поїздки до Туреччини позивач зазначає, що кошти, витрачені на такий відпочинок, використовувались не за призначенням, про яке вказує відповідач, у зв`язку з тим, що готель, у якому відпочивали син та колишня дружина позивача, не має ніякої спеціалізації для лікування гіпоплазії щитовидної залози, зокрема щодо харчування. Зазначає також те, що в Україні існують спеціалізовані санаторії з лікування щитовидної залози. Позивач також вказав у відповіді на відзив про необхідність своїх витрат на його теперішню дружину та дитину від шлюбу, у якому він зараз перебуває.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що на підставі судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 19.04.2019 року в цивільній справі № 201/4237/19, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання його сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі до суду заяви про видачу судового наказу, а саме: з 10 квітня 2019 року.

Також судом установлено, що 23.11.2018 року між Позивачем та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 у шлюбі народилася дитина ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Стосовно документів, долучених до матеріалів справи Відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, суд зазначає наступне. Долучені до відзиву копії результатів досліджень у лабораторії «Сінево» не дають суду можливості переконатися у стані здоров`я дитини, на який вказує Відповідач. Так, по-перше, відповідні результати підпадають під інтервал показників для здорового населення, зазначених у тому ж документі. По-друге, Відповідачем не надано жодного розшифрування результатів досліджень, засвідчених фахівцем у сфері медицини з відповідною спеціалізацією, з вказівкою на якісь відхилення від норми.

Суд не може взяти до уваги документ від 12.07.2019 року, який Відповідач позиціонує як діагноз лікаря стосовно дитини, ОСОБА_3 , адже документ не містить ані назви медичного закладу, ані посади, прізвища, ім`я, по-батькові особи, що підписала документ, ані печатки медичного закладу або/та печатки лікаря, ані даних особи, стосовно якої складено документ. Отже, такий документ не може підтвердити доводи Відповідача. Документ від 10.07.2019 року, в якому зазначені рекомендації лікаря-хирурга, також не містить відомостей, стосовно кого цей документ виданий, а отже не дозволяє встановити обставини, про які вказує Відповідач.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 16.07.2019 року № 22 3-25-9521 встановлено, що з 02.08.2013 року по момент видачі довідки ОСОБА_3 зареєстрований за тією ж адресою, що і відповідач по справі.

Також встановлено факт навчання ОСОБА_3 у 10 класі навчально-виховного комплексу № 99 м. Дніпра на підставі довідки № 98 від 18.07.2019 року.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із пунктами 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи, що під час видачі судового наказу про стягнення аліментів з Позивача в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) судом не розглядалась обставина про наявність на утриманні Позивача дружини та їх малолітньої доньки, існують законні та обґрунтовані підстави для зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 .

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що згідно із законом Позивач має сплачувати на двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу. Таким чином, законом передбачено граничний розмір стягнення аліментів на кожного із двох дітей у розмірі 1/6 від доходу.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу віком від 6 до 18 років у розмірі 2027 грн, на момент видачі судового наказу.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи те, що аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) були присуджені Відповідачці на підставі судового наказу від 19.04.2019 року у справі № 201/4237/19, то і зменшення розміру аліментів необхідно здійснити із дня подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, а саме із 10.04.2019 року.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розглядаючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, що стягуються щомісячно зі ОСОБА_1 , суд враховує наявність на утриманні Позивача дружини, з якою він на теперішній час проживає, та їх спільної дитини, які також потребують матеріального забезпечення, і приходить до висновку щодо можливості задоволення позову та зменшення розміру аліментів, що стягуються щомісячно з Позивача на користь Відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів до 1/6 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, а саме з 10.04.2019 року.

Положенням п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -На підставі викладеного, керуючись ст. 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), на підставі судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 19.04.2019 року в цивільній справі № 201/4237/19, із 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Зменшити розмір аліментів з дня подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, а саме з 10.04.2019 року. В іншій частині судовий наказ залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев