Провадження № 22-ц/4808/1438/19
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Девляшевського В.А.,

з участю секретаря Петріва Д.Б.,

сторін: ОСОБА_1 та його представника, представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ПрАТ «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 , третя особа - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування збитків в порядку регресу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 20 вересня 2019 року під головуванням судді Татарінової О.А. у м. Івано-Франківську

в с т а н о в и в:

ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернулося до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування збитків в порядку регресу.

В обґрунтування позову зазначив, що 26.07.2011 між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» укладено договір страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів №1032000. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . За участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 06.07.2012 сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду від 10.08.2012 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України. Вартість відновлюваного ремонту, що настав у зв`язку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищевказаної ДТП склала 136 465,12 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, ПрАТ «Європейський страховий альянс» на підставі страхового акта №1032000 від 06.11.2012 року виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 142 085 грн 12 коп. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 повинен відшкодувати ПрАТ «Європейський страховий альянс» в порядку регресу розмір збитків, що не покриваються полісом №АА/5464281, а саме 86 975,12 грн.

04.02.2013 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» було направлено на адресу ОСОБА_1 заяву про виплату страхового відшкодування у порядку регресу № 326/8, проте відшкодування збитків здійснено не було. Просить суд, ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі: 86 975, 12 грн, та судові витрати в розмірі 869,75 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 вересня 2019 року задоволено позов ПрАТ «Європейський страховий альянс».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Європейський страховий альянс» суму страхового відшкодування у розмірі 86 975 гривень 12 копійок та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 869 гривень 75 копійок.

ОСОБА_1 не погоджуючись з рішення суду першої інстанції подав апеляційну скаргу у якій зазначає, що рішення є незаконним і необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Судом не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог задовільнивши позов з інших підстав ніж це вимагав позивач в позовній заяві, оскільки визначив різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу, який вираховував виходячи із даних первісної та повторної оцінок.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції не надав жодного правового обґрунтування доказам і обставинам. Апелянт вважає, що позивач зловживаючи своїм процесуальним правом ввів суд в оману не повідомивши про обставини фактично виплаченого страхового відшкодування і здійсненої оцінки завданих збитків. Також, вважає, що невірним є твердження позивача про те, що не було ніякого спору відносно розміру визначених збитків, сплаченої суми як і не було ніяких додаткових пошкоджень.

Вважає, що експертом не було враховано реального стану зносу автомобіля, що безпосередньо вплинуло на результати експертного дослідження.

Апелянт зазначає, що не зважаючи на розмір збитків який вже був визначений в первісній оцінці, позивач замовив повторну оцінку, яка є необ`єктивною і подав її до суду щоб безпідставно стягнути додаткову суму.

Апелянт вважає, що суд не мав би брати до уваги повторну оцінку, яка була здійснена з порушенням. Оскільки між фактичним розміром прямої шкоди і здійсненою страховою виплатою немає різниці, а в ОСОБА_1 не виникало зобов`язань по сплаті такої різниці, тому відповідно він не порушував прав ПАТ «Європейський страховий альянс», які у випадку їх порушення, можна б було захищати в судовому порядку.

Виходячи із вимог позовної заяви, з урахуванням доказів, які наявні в матеріалах справи позивач не довів, що в результаті ДТП автомобіль отримав «приховані дефекти» додаткова вартість яких не була врахована первісною оцінкою та навпаки була визначена «додатковою» оцінкою і вартість яких позивач просив стягнути.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким у позові відмовити.

ПрАТ «Європейський страховий альянс» подало відзив на апеляційну скаргу в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм процесуального та матеріального права. Не погоджується з вимогами апеляційної скарги і вважає їх безпідставним та необґрунтованими.

Зазначає, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», як страховик цивільно - правової відповідальності, за полісом відшкодовує лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а фактичні витрати на відновлювальний ремонту, що більше ліміту відповідальності 50 000 грн. полісом не покриваються.

При визначенні вартості матеріального збитку оцінювачем Войтиком Я.М. не було враховано приховані дефекти які були виявлені під час ремонту автомобіля та відображені в протоколі огляду транспортного засобу від 12.03.2013.

На підставі вище викладеного позивачем було замовлено проведення додаткового експертного дослідження у ПП ОСОБА_3 .

Згідно додаткового огляду автомобіля ПП ОСОБА_3 був складений звіт про визначення вартості матеріального збитку № М13-12 від 12.03.2013. Відповідно до даного звіту вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Ford Transit», д.н. НОМЕР_1 , складає 136 465,12 грн.

ПрАТ «Європейський страховий альянс» зазначає, що відповідач помилково вважає, що до спірних правовідносин необхідне застосування Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", хоча предметом спору є не відшкодування шкоди в межах ліміту за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а сплата суми, що перевищила ліміт ПрАТ «СК « ПЗУ Україна».

Відповідач також помилково вважає, що шкода, завдана винуватцем в ДТП потерпілій особі, повинна обмежуватися розміром матеріального збитку.

ПрАТ «Європейський страховий альянс» вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що сума страхового відшкодування у розмірі 86 975,12 грн., є обґрунтованою, підтвердженою доказами у справі та такою, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , та його представника, заперечення на скаргу представника позивача перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Судом встановлено, що 26 липня 2011 року між ПРАТ «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» укладено договір страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів №1032000, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . У відповідності до умов даного договору, ПрАТ "Європейський страховий альянс" взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування (а.с. 4- 8).

За участю автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_1 та автомобіля «Фольксваген», д.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , 06.07.2012 сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Форд» д.н. НОМЕР_1 було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду від 10 серпня 2012 року ( том 1 а.с. 13).

Відповідно до статті 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» 24.07.2012 року повідомило ЗАТ «Європейський страховий альянс» про дорожню транспортну пригоду, яка відбулась 06.07.2012 року на автодорозі Київ - Чоп 673+800м у Сколівському районі Львівської області за участю автомобілів «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Фольксваген Кадді » (т. 1 а.с. 48).

З копії страхового акта № 1076/12/50/ТР25/00/2 до Договору (полісу) страхування транспортного засобу № 1032000 від 26.07.2011 року та копії розрахунку до нього встановлено, що сплаті підлягає страхова виплата в розмірі 142 085,12 грн, яку ПрАТ «Європейський страховий альянс» виплатило ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» (т. 1 а.с. 9-10).

Згідно рахунку-фактури №БУК2-0020 від 26.09.2012 року вартість відновлюваного ремонту, що настав у зв`язку з пошкодженням застрахованого автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_1 у результаті ДТП, склала 136 465, 12 грн.( том 1 а.с.38-44).

Копії платіжних доручень підтверджують, що ПрАТ "Європейський страховий альянс" оплатило ФОП ОСОБА_5 66 465,12 грн та 70 000 грн за ремонт автомобіля згідно страхового акта № 1076/12 ( т.1 а.с.49-50).

Копії платіжних доручень підтверджують, що ПрАТ «Європейський страховий альянс» виплатило ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» страхове відшкодування на суму 5 620 грн (том 1 а.с. 51-52).

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 12.03.2013 року та додатку 1 до нього встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 136 465,12 грн (т. 1 а.с.14-29, 30-37).

Відповідно до полісу АА 5464281 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 на момент вказаної вище ДТП, була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50 000 грн, франшиза 510 грн ( том 1 а.с.11).

З копії розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UA056/L01/03 від 24.04.2013 встановлено, що розмір страхового відшкодування становить 45 950,10 грн (т. 1 а.с. 70).

З копії звіту ДП «Експерт-Сервіс Авто» від 14.08.2012 року про оцінку автомобіля «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 вбачається, що така оцінка проведена 30.07.2012 і вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» становить 46 450,10 грн (том 1 а.с. а.с. 98-151).

Відповідно до заяви ПрАТ «Європейський страховий альянс» про здійснення доплати страхового відшкодування № 778/8 від 25.05.2013 року надісланої на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», копія якої міститься у матеріалах справи, 26.04.2013 на рахунок ПрАТ «Європейський страховий альянс» в порядку регресу на виконання вимог заяви № 326/8 від 04.02.2013 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перераховано кошти в сумі 49 950,10 грн. У зв`язку з тим, що при ремонті автомобіля виявлено приховані дефекти, позивачем було замовлено проведення додаткового експертного дослідження відповідно до якого складено звіт про визначення вартості матеріального збитку № М13-12 від 12.03.2013. Згідно даного звіту вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 складає 136 465,12 грн, та запропоновано ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснити доплату страхового відшкодування (том 1 а.с. 227).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 03 жовтня 2018 року, справа № 686/17155/15-ц, провадження № 61-18840св18, від 05 грудня 2018 року, справа № 752/19570/15-ц, провадження № 61-19564св18, від 22 січня 2019 року, справа № 676/518/17, провадження № 61-8307св18.

З матеріалів справи вбачається, що страховиком ПрАТ "СК"ПЗУ Україна" виплачено страхове відшкодування в межах ліміту страхової відповідальності у розмірі 46 450,10 грн, який визначений звітом № 594/12 від 14.08.2012. Завданий збиток ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» в результаті пошкодження належного йому транспортного засобу визначено з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу .

Як вбачається з рахунку-фактури № БУК2-0020 від 26.09.2012 року (а.с.38 т.1, та платіжних доручень № 7392 від 19.02.2012 року та № 438 від 23.01.2013 року автомобіль «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відремонтований фізичною особою-підприємцем ФОП ОСОБА_5 , загальна вартість робіт по ремонту автомобіля склала 136 465,12 грн.

Вартість майнового збитку, завданого «Метро Кеш Енд Кері Україна» пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений страховиком розмір страхового відшкодування.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку що з відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та сплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 86 975,12 грн (136 465,12 грн - 50 000 грн ( ліміт відповідальності) + 510 грн (франшиза).

У даних правовідносинах ПрАТ «Європейський страховий альянс» є належним позивачем, оскільки до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Суд першої інстанції в судовому рішенні не зіслався на відповідну норму матеріального права, однак, на думку колегії суддів апеляційного суду, це не вплинуло на правильність та обґрунтованість задоволення позову про стягнення на користь позивача страхового відшкодування, яке сплачене страховою компанією.

Доводам апелянта щодо неправильного стягнення розміру відшкодування за звітом № М13-12 від 12.03.2013, суд дав належну правову оцінку і обґрунтовано зазначив, що відповідно до протоколу огляду транспортного засобу № 594/12 від 30.07.2012 для повного опису пошкоджень транспортного засобу необхідне розбирання.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сума страхового відшкодування у розмірі 86 975,12 грн є обґрунтованою, підтвердженою доказами у справі та такою, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі, враховуючи норми матеріального права та судову практику.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції і містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки та спростовані судом.

Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його зміни з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 20 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2019 року.

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

Г.П. Мелінишин