Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2019 Справа №607/22082/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О. П., позивача ОСОБА_1,відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 29 жовтня 2018 року предявив до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України відповідно до актового запису за № 1075.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Їх із відповідачем сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння внаслідок різних поглядів на життя . За таких обставин між ними втрачено почуття поваги, впродовж тривалого періоду часу вони не підтримують подружніх та сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства. За наведеного просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення .

Ухвалою судді від 02 листопада 2018 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 15 січня 2019 року .

Відповідач відзиву на позов не подавала.

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, проти примирення категорично заперечив , оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення .

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні також просила розірвати шлюб, оскільки визнає заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Судом встановлено :

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Косович) О. М. зареєстрували шлюб 19 серпня 2004 року, про що зроблено актовий запис за № 1075 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України , яким 19 серпня 2004 року видане Свідоцтво про одруження серії 1-ИД № 094402.

Від шлюбу сторін 02 березня 2005 року народилася дочка ОСОБА_3 та 08 травня 2014 року народилася дочка ОСОБА_4.

Впродовж тривалого періоду часу сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав :

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

При цьому , передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду , відповідно до вимог ч. 7 ст. 240 УПК України у формі зупинення розгляду справи і призначення подружжю - сторонам строку для примирення,який не може перевищувати 6 місяців .

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що між сторонами втрачено почуття поваги та взаєморозуміння , сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об»єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, відтак позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення .

На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис за № 1075 .

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 704,80 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду .

Дата складення повного судового рішення - 15 січня 2019 року.

Позивач : ОСОБА_1, зареєстрована адреса місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків 0 .

Відповідач : ОСОБА_2 зареєстрована адреса місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Головуючий суддяОСОБА_5