Провадження № 2/760/4431/19
Справа № 760/5045/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Букіної О.М.,

за участю секретаря - Кривулько С.М.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В :

19.02.2019 позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Також, позивач просить визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 та автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150, д/н НОМЕР_3 , 2010 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя набутого сторонами під час шлюбу наступним чином:

визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2

визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150, д/н НОМЕР_3 , 2010 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 .

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь у якості компенсації різниці у вартості виділених сторонам автомобілів у сумі 33 600,00 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 03.10.1997, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Залізничного району м. Києва, актовий запис № 728.

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день шлюбні відносини з відповідачем припинено, оскільки спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб.

Також, зазначає, що за час сумісного проживання сторонами було набуто спільне майно, яке позивач просить поділити, зокрема, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 та автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150, д/н НОМЕР_3 , 2010 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 .

Крім того, позивач зазначає, що враховуючи те, вартість автомобіля, право власності на який просить визнати за відповідачем, більша на 67 200,00 грн. ніж вартість автомобіля, право власності на який просить визнати за собою, то вважає за необхідне стягнути з відповідача компенсацію різниці вартості автомобіля у сумі 33 600,00 грн.

З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги.

19.02.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 22.02.2019 в справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28.11.2019 прийнято відмову від позову та провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації, закрито.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову не заперечували.

Суд, заслухавши сторони та їх представників, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03.10.1997, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва, актовий запис № 728, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Дитина залишається проживати з матір`ю.

Оцінюючи пояснення сторін та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер.

За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами було набуто спільне майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 та автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150, д/н НОМЕР_3 , 2010 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 .

З даних договору купівлі-продажу квартири від 26.04.2013 року вбачається, що відповідачем ОСОБА_3 було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 26.04.2013 року, реєстраційний номер 3322 (а.с. 12).

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна від 23.05.2019 року № 167670118, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.а.с. 65-66).

28.09.2007 на підставі Договору купівлі-продажу № 8679, відповідачем ОСОБА_3 було придбано транспортний засіб марки Toyota Land Cruiser Prado, 2007 року випуску (а.с. 18-22).

З даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_1 (а.с. 25).

Крім того, з даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150, д/н НОМЕР_3 , 2010 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , є відповідач ОСОБА_3 (а.с. 26).

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в м. Києві Міністерства внутрішніх справ України №31/26-330аз від 03.06.2019 транспортний засіб Toyota Land Cruiser Prado 150, д/н НОМЕР_3 , 2010 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , 18.02.2015 був зареєстрований за ОСОБА_3 , власником якого є на сьогоднішній день (а.с. 64).

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Таким чином, вищезазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки було придбано під час перебування сторін у шлюбі, дані обставини були підтвердженні матеріалами справи та сторонами у судовому засіданні.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Таким чином, враховуючи, що вищезазначене майно набуте сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому суд дійшов висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем і відповідачем право власності - в розмірі 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та визнавши за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 та визнавши за ОСОБА_3 право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150, д/н НОМЕР_3 , 2010 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 .

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, на основі з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 6195, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71, 110, 112 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76 -83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Залізничного району м. Києва 03 жовтня 1997 року, актовий запис № 728, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - розірвати.

Розділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , наступним чином:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150, д/н НОМЕР_3 , 2010 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 6195, 40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Букіна О.М.