АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року

м. Чернівці

справа № 727/6886/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Лисака І. Н.

секретар Конецька Д. Г.

позивач ОСОБА_1

відповідачі Чернівецька міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3

апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2019 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Чебан В. М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою.

Просила забезпечити позов шляхом заборони Чернівецькій міській раді видавати будівельний паспорт щодо забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0912 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Посилилася на те, що Чернівецька міська рада, приймаючи рішення від 29 вересня 2011 року №283 про затвердження відповідачу ОСОБА_3 проекту відведення щодо зміни цільового призначення спірної земельної ділянки та передачу її у власність, не звернула уваги на те, що землевпорядна документація складена із порушеннями законодавства, місцезнаходження спірної земельної ділянки, її межі, які внесені до Державного кадастру, не відповідають її фактичному місцезнаходженню та межам, а передача відповідачу у власність земельної ділянки відбулась за рахунок включення до її складу проїзду загального користування, яким користується заявниця.

Будівництво на вказаній земельній ділянці, межі якої встановлені з порушеннями, унеможливить, в разі задоволення позову, подальше використання проїзду за призначенням, оскільки призведе до його забудови.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

До набрання чинності рішення у даній справі заборонено Чернівецькій міській раді видавати будівельний паспорт щодо забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0912 га, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Суд виходив з того, що між сторонами існує реальний спір, предметом якого є, зокрема, будівництво на земельній ділянці, межі якої встановлені з порушеннями, та займають ділянку проїзду загального користування між земельними ділянками по АДРЕСА_2 .

Суд вважав, що, виходячи із змісту позовних вимог, враховуючи існування між сторонами спору з приводу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0912 га, є доцільним задовольнити вимоги заяви та забезпечити позов шляхом заборони Чернівецькій міській раді видавати будівельний паспорт щодо забудови земельної ділянки, оскільки такий вид забезпечення позову є достатнім та співмірним із заявленими позовними вимогами.

На думку суду, обраний позивачам спосіб забезпечення позову у вигляді заборони Чернівецькій міській раді видавати будівельний паспорт щодо забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0912 га, площею 0,0912 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , до набрання законної сили рішенням суду по даній справі є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позовними вимогами. Суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 3 липня 2019 року, у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Відповідач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказував на те, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про необхідність заборони Чернівецькій міській раді видавати будівельний паспорт щодо забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0912 га, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Судом не враховано, що земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0912 га, із кадастровим номер НОМЕР_1 не існує, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна довідка № НОМЕР_2 .

Таким чином, суд першої інстанції наклав заборону вчиняти дії щодо земельної ділянки, якої наразі не існує, що є підставою для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 липня 2019 року.

У заяві про забезпечення позову не зазначено конкретних причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, а саме позивач не вказує у заяві про забезпечення позову наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову можуть у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи позивача ґрунтуються лише на його припущеннях.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не навів переконливих доказів в підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, виходячи з заявлених позивачем вимог.

Обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є пропорційним та порушує розумний баланс між інтересами сторін, враховуючи значення розгляду справи для кожної із сторін.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Позивачка просила:

- визнати незаконним пункт 5 рішення 13 сесії VІ скликання Чернівецької міської ради №283 від 29 вересня 2011 року;

-визнати недійсним Державний акт на право власності серії НОМЕР_3 від 27 січня 2012 року на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0912 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 ;

-визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18 лютого 2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чепель О.Д., зареєстрований в реєстрі за №327; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності №30356216 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0912 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Одночасно подала заяву про забезпечення позову в якій просила забезпечити позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення, визнання недійсним державного акуту, договору купівлі-продажу та скасування запису про державну реєстрацію права власності шляхом заборони Чернівецькій міській раді видавати будівельний паспорт щодо забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0912 га, площею 0,0912 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 1 липня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.10).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 липня 2019 року вимоги позивачки про забезпечення позову задоволено (а. с. 12-13).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Згідно частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, № 9 (далі - постанови Пленуму ВСУ), забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно пункту 4 постанови Пленуму ВСУ розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно пункту 6 вказаної постанови Пленуму ВСУ особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову суд першої інстанції не врахував наступне.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не надав суду доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Саме лише посилання в заяві на можливість здійснення будівництва відповідачем ОСОБА_2 на зазначеній вище земельній ділянці не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 10 квітня 2019 року у цивільній справі № 554/1893/17.

Аргумент про те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання судового рішення є безпідставним, оскільки у випадку задоволення позову судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 15 травня 2019 року у цивільній справі № 658/2197/18.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевенківського районного м. Чернівці від 3 липня 2019 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Дата складання повної постанови 29 серпня 2019 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

І. Н. Лиса