Справа № 185/7893/18
08 січня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,
за участю секретаря судового зсідання Муржиєвої І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -
18 вересня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики грошей з відповідачів у солідарному порядку в розмірі 176000 грн. та судових витрат у сумі 1760 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що 07 грудня 2017 року вона уклала з відповідачем ОСОБА_3 договір позики грошей, згідно якого передала йому грошові кошти в розмірі 6400 грн., які згідно п.4.1 договору він зобов'язався повернути 20 грудня 2017 року. Однак, відповідач ОСОБА_3 жодного платежу не зробив. Згідно п.4.2 укладеного договору позики, в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 10 % в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Позичальник станом на 11 вересня 2018 року борг не повернув. З 21 грудня 2017 року по 11 вересня 2018 року пройшло 265 днів. 10 % (640 грн.) в день за період з 21 грудня 2017 року по 11 вересня 2018 року (265 днів) складає: 265 х 640 = 169600 грн. Всього заборгованість за тілом позики становить - 6400 грн., заборгованість за відсотками становить - 169600 грн. Пунктом 5.1 договору позики від 07 грудня 2017 року визначено, що місцем виконання зобов'язання є місто Павлоград. Крім того, зобов'язання за вказаним договором забезпечено договором поруки від 07 грудня 2017 року, який укладено з поручителем ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_3 не виконав належним чином умови договору позики, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Представник позивача - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причин неявки суду не повідомили.
Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 грудня 2017 року між позичальником ОСОБА_3 та позикодавцем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей (арк.с.5) за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 6400 грн., а позичальник зобов'язався повністю повернути позику за цим договором в термін до 20 грудня 2017 року.
Пунктом 7.2 договору позики грошей - сторони підтвердили, що цей договір укладено ними добровільно, на них не було здійснено ніякого тиску, примусу чи насильства як морального так і фізичного. Позикодавець та Позичальник не знаходяться під впливом непереборних життєвих обставин, які б змушували їх погодитися на укладання та підписання цього договору.
Відповідач ОСОБА_3 написав розписку, якою він підтвердив отримання від ОСОБА_2 грошей у сумі 6400 грн. (арк.с.6).
Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Зобов'язання за вказаним договором позики грошей забезпечено договором поруки, який було укладено 07 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (арк.с.7).
Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником.
Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання; договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель - обов'язками; у разі невиконання боржником основного зобов'язання, забезпеченого порукою, поручитель зобов'язується виконати борг боржника замість останнього; обов'язок поручителя полягає не лише у виконанні обов'язку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обов'язку боржником.
Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Однак на день звернення позивача з позовом до суду, відповідач ОСОБА_3 не здійснив жодного платежу за договором позики грошей.
Отже, заборгованість за тілом позики в сумі 6400 грн. підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.
Пунктом 4.2 договору позики грошей передбачено, що за користування коштами понад строки, які встановлені в договорі (п.4.1) позичальник сплачує проценти у розмірі 10 % (десять відсотків) за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Отже, проценти за користування позикою за період з 21 грудня 2017 року по 11 вересня 2018 року, нараховані позивачем відповідно до умов договору позики грошей у розмірі 169600 грн., також підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 1760 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються квитанцією (арк.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 280, 281 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1046, 1047, 1052 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3) борг за договором позики грошей від 07 грудня 2017 року в розмірі 176000 (сто сімдесят шість тисяч) грн., з яких:
-заборгованість по позиці - 6400 грн.,
-заборгованість за відсотками - 169600 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1760 (тисячу сімсот шістдесят) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: У. М. Болдирєва