ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8439/19 Справа № 199/1330/18 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтарь 40», про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про зобов`язання відповідачів загерметизувати з`єднання ванни зі стіною та усунути порушення конструкції підлоги з керамічної плитки під сантехнічними приладом ванною квартири АДРЕСА_1 та стягнути солідарно з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири грошові кошти у розмірі 33204,48 грн..

Позовні вимоги позивачів мотивовані тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , що розташована на 9 поверсі 10 поверхового будинку. Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , квартира розташована на 10 поверсі, над квартирою позивачів. З листопада 2016 року з квартири, що належить відповідачам почалось затоплення квартири позивачів. У приміщенні ванної кімнати квартири № 152 раз на декілька днів по стінах та стелі тече вода, внаслідок чого від стін відстає кахель, інколи відбувається затоплення сусідів з 8 поверху, також вода стікає по стояку холодної води в туалеті, стіна спальної кімнати, що примикає до ванної кімнати завжди волога, також зовнішня стіна багатоквартирного будинку із сторони вулиці завжди волога, таким чином бетонний розчин, що скріплює цеглу опорної стіни вже більше ніж протягом року завжди вологий, не висихає навіть влітку, а відтак стіна може зруйнуватись та привести до трагічних наслідків. Внаслідок такого тривалого затоплення в квартирі позивача підвищена вологість, по всій квартирі утворюється пліснява, цвітуть стіни, здуваються шпалери, в квартирі стійкий неприємний запах, через що позивачі вимушені раз на три тижні обробляти стіни та стелю всієї квартири відбілювачем. На вимогу позивачів представниками ОСББ було проведено ремонтні роботи даху над 10 поверхом 3 та 4 під`їзду у багатоквартирному будинку. Позивачі за власний кошт змінили стоякову трубу холодної води, у тому числі, у квартирі відповідачів, у квартирі позивачів абсолютно всі комунальні мережі замінені на нові. Однак майже щоденне затоплення квартири позивачів продовжується. Причиною залиття квартири АДРЕСА_2 є негерметичне з`єднання ванни зі стіною, та порушення конструкції підлоги з керамічної плитки під сантехнічним приладом ванни квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Амур -Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року задоволено частково позовні вимоги та стягнуто солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, в розмірі 33204,48 грн.. В іншій частині позовних вимог, а також в стягнення судових витрат у вигляді правничої допомоги - відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, - суд першої інстанції виходив з їх доведеності. При цьому, відмовляючи у задоволенні вимог щодо зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, суд виходив з їх виконання відповідачами добровільно у вересні 2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при здійсненні експертизи, експертом не всебічно досліджені обставини, що спричинили залиття квартири АДРЕСА_2 . Крім того, апелянт зазначає, що актами обстеження квартири позивачів, встановлено, що її власники потерпають від залиття квартири витоком води з покрівлі. Після здійснення ремонту покрівлі у серпні 2018 року скарги від мешканців № 152 припинися та після цієї дати жодного акту про обстеження квартири № 152 з метою фіксування факту залиття квартири не складалося. При цьому ,апелянт зазначає, що ні акт обстеження житлового приміщення - кв. № 152 , 156 від 01 грудня 2016 року, ані акт обстеження квартир від 29 січня 2018 року, які були складені в період залиття квартири позивачів, не встановлюють вину відповідачів, так як не містять інформації щодо характеру залиття та його причини, завданої матеріальної шкоди (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення із відповідачів матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості. При цьому, відмовляючи у задоволенні вимог щодо зобов`язання відповідачів загерметизувати з`єднання ванни зі стіною та усунути порушення конструкції підлоги з керамічної плитки під сантехнічними приладом ванною у їх квартирі, суд виходив з виконання відповідачами вказаної вимоги.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 січня 1997 року, а відповідачі є власниками квартири №156 в цьому ж будинку, яка розташована поверхом вище.

Позивачі по справі з 2016 року неодноразово звертались до голови ОСББ «Янтарь 40» зі скаргами на періодичне затоплення їх квартири.

Відповідно до Актів обстеження жилого приміщення кв. АДРЕСА_2 , від 01 грудня 2016 року, 18 грудня 2017 року, 29 січня 2018 року, 30 травня 2018 року, 22 вересня 2018 року встановленні факти залиття квартири.

Згідно зі ст. 10 ЖК України, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, додержуватись правил користування жилими приміщеннями.

Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року №45, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Положеннями ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на його власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку експерта № 2271/2272-18 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 08 лютого 2019 року причиною залиття квартири АДРЕСА_2 , які відбулися за період з жовтня 2016 року по січень 2018 року є негерметичне з`єднання ванни зі стіною та порушення конструкції підлоги з керамічної плитки під сантехнічним приладом ванна квартирі АДРЕСА_1 . Вартість матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_2 складає 33204,48 грн..

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивачів матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 33204,48 грн..

При цьому, судом вірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, так як відповідачі в добровільному порядку здійснили їх виконання.

Доводи апелянта в скарзі про те, що при здійсненні експертизи, експертом не в повному обсязі досліджені обставини, що спричинили залиття квартири АДРЕСА_2 , оскільки актами обстеження квартири позивачів, встановлено, що її власники потерпають від залиття квартири витоком води з покрівлі, - колегія суддів вважає безпідставними, так як допитана судом першої інстанції експерт ОСОБА_9 підтвердила свій Висновок, та пояснила, що неодноразово здійснювала вихід та обстеження квартир сторін, а також даху будинку. При експериментальному направленні потоку душу у ванній на стіну, що відбувається при прийнятті душу в квартирі відповідачів, вона полилась у квартиру позивачів, оскільки стик між ванною та стіною був негерметичний, а між стіною і підлогою не було відрізку керамічної плитки, яка б утримувала вологу. При обстеженні даху будь-яких несправностей даху, які могли привести до проникнення води до житла позивачів, нею не встановлено. Крім того, позивачі підтвердили суду, що затоплення їх квартири припинились у вересні 2018 року після здійснення відповідачами герметизації з`єднання ванни зі стіною та не відбувались в подальшому ні при дощах, ні при снігопадах.

Доводи апелянта про те, що ні акт обстеження житлового приміщень - кв. № 152 , 156 від 01 грудня 2016 року, ані акт обстеження квартир від 29 січня 2018 року, які були складені в період залиття квартири позивачів, не встановлюють вину відповідачів, так як не містять інформації щодо характеру залиття та його причини, завданої матеріальної шкоди (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість), - колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки сам по собі акт є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди. Тоді як відповідачами на спростування позовних вимог, зокрема, спростування вини у затопленні квартири позивачів, надано не було.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці, тоді як відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

За таких обставин колегія суддів вважає, що розглядаючи вказану справу, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи та надані сторонами докази, надавши їм належну оцінки, правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко